Справа № 300/2446/20
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" січня 2021 р. справа № 300/2446/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБНП» про стягнення податкового боргу в сумі 7997,71 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі, також - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБНП» (надалі, також відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 7997,71 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не сплачено в строки, визначені податковим законодавством податкові зобов`язання та штрафні санкції з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 7997,71 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Вказаною ухвалою встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, і подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Однак, своїм правом на подання відзиву чи інших письмових доказів відповідач не скористався.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановив наступне.
27.10.2013 здійснено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «СБНП», що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.23-24).
Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.
Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно із пунктом 6.1 статті 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Судом встановлено, що ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування за період з 31.01.2017 по 14.08.2017.
Згідно із пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: зокрема 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.
ГУ ДФС в Івано-Франківській області, 11.09.2018 проведено камеральну перевірку своєчасності подачі звітності з податку на додану вартість за червень 2018 року.
ГУ ДФС в Івано-Франківській області, 12.09.2018 проведено камеральну перевірку своєчасності подачі звітності з податку на додану вартість за липень 2018 року.
На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №002445112 від 12.09.2018, яким до відповідача застосовано штрафні санкції за порушення строків подання звітності з податку на додану вартість за липень 2018 року у розмірі 1020,00 грн. (а.с.16).
ГУ ДФС в Івано-Франківській області, 12.12.2018 проведено камеральну перевірку своєчасності подачі звітності з податку на додану вартість за жовтень 2018 року.
За результатами перевірки складено акт №835/09-19-51-12/38713574 від 12.12.2018, в якому зафіксовано порушення відповідачем пункту 46.1 статті 46, підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період жовтень 2018 року.
ГУ ДФС в Івано-Франківській області, 31.01.2019 проведено камеральну перевірку своєчасності подачі звітності з податку на додану вартість за грудень 2018 року.
За результатами перевірки складено акт №243/09-19-51-12/38713574 від 31.01.2019, в якому зафіксовано порушення відповідачем пункту 46.1 статті 46, підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період грудень 2018 року.
У відповідності до пункту 46.1 етапі 46 Податкового кодексу України, «податкова декларація, розрахунок (далі податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюються нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій) доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку».
Строки подання податкової декларації за базовий звітний податковий період, що дорівнює календарному місяцю, визначені підпунктом 49.18.1. пунктом 49.18. статті 49 Податкового кодексу України.
У відповідності до п. 203.1 ст.203 Податкового кодексу України «податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, ви дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Копії даних податкових повідомлень-рішень отримав директор відповідача, про що свідчить його підписи та відмітки.
Податкова звітність з податку на додану вартість (далі - ПДВ) подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (абзац другий п. 49.4 ст. 49 ПК України). Крім того, ПДВ адмініструється згідно з «Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №569 від 16.10.2014 (зі змінами, внесеними у відповідності до Постанов КМУ №82 від 04.02.2015 №967, від 18.11.2015 №1177, від 30.12.2015 №788, від 09.11.2016 №536 від 19.07.2017).
Відповідно до пп.49.18.1 п. 49.18 ст.49 п. 203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця
Пунктом 200.10 ст. 200 ПК України передбачено, що «...контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання)».
У порядку, встановленому статтями 75-76 ПК України, посадовими особами контролюючого органу проводиться камеральна перевірка податкової звітності платника без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи такого органу) або направлення на її проведення.
Відповідно до вимог п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Однак, у встановлений законом строк відповідач повністю не сплатив узгоджену суму грошових зобов`язань, та така набула статусу податкового боргу.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Внаслідок несплати відповідачем податкового боргу та відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, сформовано податкову вимогу від 20.03.2017 №612-17 та направлено рекомендованим повідомлення про вручення, та отримано відповідачем 30.03.2017.
Однак, відповідачем залишено без реагування дану податкову вимогу, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов`язань, відповідач не сплатив.
На момент подання позовної заяви до суду податкова вимога не оскаржувалась та є узгодженою.
Податковий борг відповідача підтверджується довідкою про борг за платежами станом на 14.07.2020 (а.с.8) та інтегрованою карткою платника податку відповідача.
Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано. Судом таких обставин не встановлено.
Згідно із пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Пунктом 87.2. даної статті Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума в розмірі 7997,11 грн. є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СБНП» в дохід бюджету податковий борг в сумі 7997 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн 71 коп. з розрахункових рахунків у фінансових установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «СБНП» та за рахунок належних йому готівкових коштів.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СБНП» вул. Галицька, 42, корпус Б, м. Рогатин, Івано-Франківська обл., 77000, .

Суддя Шумей М.В.