Справа № 140/17036/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/17036/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області, пенсійний орган) про визнання протиправним рішення від 23 листопада 2020 року №988 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання відповідача зарахувати стаж роботи в період з 07 лютого 2019 року по 13 листопада 2020 року на посаді машиніста електровоза 3-го розряду з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі абзацу 4 пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підпункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснити перерахунок та виплачувати пенсію з урахуванням зазначеного пільгового стажу роботи в розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту звернення до органів ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, тобто з 18 листопада 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування».

Вказує, що після виходу на пенсію продовжував працювати і, зокрема, в період з 07 лютого 2019 року по даний час працює на посаді машиніста електровозу 3-го розряду з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», яка відноситься до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі, не меншому як трьох розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, однак рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 23 листопада 2020 року №988 відмовлено у здійсненні такого перерахунку з тих підстав, що період роботи з 07 лютого 2020 року по 13 листопада 2020 року не зараховано до періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах через відсутність відомостей про сплату страхових внесків ВП «Шахта № 9 «Нововолинська».

ОСОБА_1 уважає таке рішення протиправним, оскільки факт не зарахування страхових внесків, сплачених із заробітної плати , на банківський рахунок Пенсійного фонду не є підставою для відмови у зарахуванні пільгового страхового стажу для призначення пенсії та він не повинен нести відповідальність за неналежне виконання підприємством своїх обов`язків по сплаті обов`язкових платежів.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 22 січня 2021 року №0300-0802-7/3780, який подано до суду 25 січня 2021 року представник відповідача позовних вимог не визнав. Повідомляє, що позивач 18 листопада 2020 року звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах згідно із статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», за наслідками розгляду якого рішенням від 23 листопада 2020 року відмовлено у проведенні такого перерахунку по причині відсутності необхідного 15-річного стажу на підземних роботах.

Зокрема, період роботи з 07 лютого 2019 року по 13 листопада 2020 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» не зараховано до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Звертає увагу, що позивач як застрахована особа мав можливість дізнатися про стан сплати роботодавцем страхових внесків за відповідні періоди роботи та вимагати їх сплати у разі порушення страхувальником своїх обов`язків, а також звернутися до суду за захистом своїх прав, подавши позов до роботодавців з вимогою про сплату страхових внесків за відповідний період роботи.

У випадку сплати страхових внесків за відповідні періоди роботи, пенсійний орган матиме змогу зарахувати до стажу роботи (в тому числі й пільгового) відповідний період.

З урахуванням зазначеного уважає, що підстав для зарахування позивачу спірного періоду до пільгового страхового стажу згідно із статтею 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків та просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 25-26).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленння учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України (арк. спр. 22).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 25 вересня 2013 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на час призначення пенсії страховий стаж позивача становив 20 років 2 дні (станом на 31 серпня 2010 року), стаж за Списком 1 - 13 років 1 місяць 26 днів, що підтверджується протоколом від 25 листопада 2013 року №65454 (арк. спр. 28-29).

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , 07 лютого 2019 року позивач прийнятий машиністом електровоза 3-го розряду з повним робочим днем під землею по строковому трудовому договору (арк. спр 12).

ОСОБА_1 18 листопада 2020 року звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (арк. спр. 35).

Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Волинській області від 23 листопада 2020 року №88 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до норм статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у зв`язку з відсутністю необхідного 15-річного пільгового стажу. Підставою для відмови слугувало те, що за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" за період роботи позивача з 07 лютого 2020 року по 13 листопада 2020 року (арк. спр. 11, 33-34).

Про прийняття вказаного рішення ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача листом від 26 листопада 2020 року №0300-1605-8/4008 (арк. спр. 32).

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні відносини врегульовані Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) та Законом України від 02 вересня 2008 року №345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" (далі - Закон №345-VI).

Закон №1058-IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №345-VI його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

За приписами статті 8 Закону №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Такі ж самі умови для виплати у зазначеному розмірі пенсії працівникам, зайнятим повний робочий день під землею, встановлені абзацом третім частини першої статті 28 Закону №1058-IV.

Отже, з наведеного слідує, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в розмірі, передбаченому статті 8 Закону №345-VI, є зайнятість на підземних роботах за Списком №1 повний робочий день не менш як 15 років (для чоловіків).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення").

Згідно з пунктами 2, 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як установлено судом ОСОБА_1 отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 25 вересня 2013 року та на момент призначення пенсії стаж за Списком 1 становить 13 років 1 місяць 26 днів; навчання за фахом - 02 місяці 15 днів. Наявність вказаного стажу підтверджується відповідачем.

З 07 лютого 2019 року позивач знову почав працювати на підземних роботах у шахті та новий період роботи відповідач не зарахував до пільгового стажу.

Суд зазначає, що виконувана ОСОБА_1 робота у спірний період у ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" передбачена Списком №1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 (розділ І підрозділ 1). Період роботи підтверджується записами трудової книжки, а також довідкою роботодавця від 13 листопад 2020 року №315 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яку позивач додав до заяви від 18 листопада 2020 року про перерахунок пенсії (арк. спр. 37). Наказами по ВП "Шахта №9 "Нововолинська" від 27 травня 2020 року №128 та від 28 травня 2015 року №131 за результатами атестації робочих місць затверджено перелік робочих місць, професій і посад, працівників, котрим призначене пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, зокрема, підземні роботи в шахті на посаді машиніст електровоза (арк. спр. 39-40).

Отже, наведені докази підтверджують стаж позивача на підземних роботах за Списком №1 та з урахуванням безспірного стажу 13 років 04 місяці 11 днів пільговий стаж становить більше 15 років, тобто, умова для перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI виконується.

Як убачається із рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 26 листопада 2020 року №0300-1605-8/4008 період роботи з 07 лютого 2019 року по 13 листопада 2020 року на посаді машиніста електровоза 3-го розряду з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» не був зарахований до пільгового стажу позивача виключно з тих підстав, що за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування (частина перша статті 21 Закону №1058-IV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (абзац десятий частини третьої статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою, дванадцятою статті 20 Закону №1058-IV встановлено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

На переконання суду, відсутність за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків за вказані періоди не може бути підставою для не зарахування таких до страхового стажу під час визначення пільгового стажу для призначення пенсії позивачу.

Порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Суд зазначає, що фактично внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Таким чином позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача такого періоду роботи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року по справі №535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а..

Згідно з індивідуальними відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу ОСОБА_1 (довідка за формою ОК-5) інформація щодо сплати страхових внесків за період з 07 лютого 2019 року по 13 листопада 2020 року відсутня (арк. спр. 14-15).

Разом з тим, як установлено судом у вказаний період позивач працював машиністом електровоза 3-го розряду з повним робочим днем від землею, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 та за вказаний період йому була нарахована та виплачена заробітна плата, що підтверджується довідкою про доходи від 30 листопада 2020 року №427, виданою ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" (арк. спр. 13), на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до пільгового стажу позивача вказані періоди роботи при проведенні перерахунку призначеної йому пенсії.

При цьому суд зауважує, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період лише з тих підстав, що сплачені ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" зараховані на погашення боргу підприємства з єдиного внеску у порядку календарної черговості його виникнення, не може бути підставою для позбавлення пенсіонера права на пенсію у відповідному розмірі з урахуванням періоду його трудової діяльності, оскільки застрахована особа не відповідає за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків.

Суд наголошує, що механізм державного соціального страхування передбачає державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх конституційних прав, а тому позивач не може бути позбавлений права на отримання соціальних гарантій через те, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків, своєчасно не вжив дієвих заходів, що призвело до порушення гарантованого державою права на отримання позивачем належної пенсії із солідарної системи з урахуванням страхового стажу. Застраховані особи самостійно, без сприяння державних органів, позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність сплати роботодавцями страхових внесків.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, висновки відповідача про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за нормами статті 8 Закону №345-VI у зв`язку із відсутністю у нього пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 не менше 15 років є безпідставними, а незарахування до його пільгового стажу періоду роботи з 07 лютого 2019 року по 13 листопада 2020 року з підстав відсутності відомостей про сплату роботодавцем страхових внесків не узгоджуються з наведеними вище нормами чинного законодавства та порушує державні гарантії на пенсійне забезпечення позивача.

Отже, слід дійти висновку про протиправність дій відповідача щодо незарахування періоду роботи з 07 лютого 2019 року по 13 листопада 2020 року до пільгового стажу для перерахунку призначеної пенсії за віком та зобов`язання останнього зарахувати цей період роботи до пільгового страхового стажу.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що позивач на даний час отримує пенсію за віком на пільгових умовах, а 18 листопада 2020 року звернувся із заявою про перерахунок призначеної пенсії відповідно до статті 8 Закону, за наслідками розгляду якої відповідачем прийнято рішення від 26 листопада 2020 року №0300-1605-8/4008 про відмову в перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону №345-VI.

У розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України зазначене рішення є актом індивідуальної дії.

Оскільки судом встановлено, що позивач відпрацював на підземних роботах не менш як 15 років, то він має право на отримання пенсії за віком за нормами статті 8 Закону №345-VI, а тому вказане рішення є протиправним та його слід скасувати.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі своїх дій та прийнятого рішення.

Частиною першою статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Зважаючи на те, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії 18 листопада 2020 року, то з урахуванням правил, установлених частиною першою статті 45 Закону №1058-IV, такий перерахунок йому слід здійснити з 01 грудня 2020 року, а не з 18 листопада 2020 року як просить позивач.

Отже, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що для належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 23 листопада 2020 року №988, визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 07 лютого 2019 року по 13 листопада 2020 року у ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01 грудня 2020 року перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону №345-VI (з урахуванням виплачених сум), зарахувавши до пільгового стажу позивача період роботи з 07 лютого 2019 року по 13 листопада 2020 року у ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля".

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 11 грудня 2020 року №23254 (арк. спр. 9) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 20).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 23 листопада 2020 року №88 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування до пільгового стажу для перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком періоду роботи з 07 лютого 2019 року по 13 листопада 2020 року у Відокремленому підрозділі "Шахта №9 "Нововолинська" Державного підприємства "Волиньвугілля".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 01 грудня 2020 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) призначеної пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі "Шахта №9 "Нововолинська" Державного підприємства "Волиньвугілля" з 07 лютого 2019 року по 13 листопада 2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2021 року.