Справа № 640/25729/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Київ № 640/25729/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клименчук Н.М., за участю секретаря судового засідання Харченка А.О.,

за участі представників сторін:

позивача - Голуб В.А., Мар`єнко Н.М.,

відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом приватного акціонерного товариства «Молочний Альянс»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 09.12.2020 проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Молочний Альянс» (надалі - Позивач, ПрАТ «Молочний Альянс») звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі - Відповідач), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.12.2019 №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що висновки Відповідача щодо порушення законодавства в частині віднесення вартості послуг із оренди обчислювальних ресурсів, віртуальних центрів зберігання та обробки даних серверів, апаратного забезпечення тощо до витрат звітного періоду та необхідність включення таких сум до нематеріальних активів не відповідають положенням законодавства. Посилався на висновок експертів, яким підтверджується правомірність включення таких витрат до витрат звітного періоду.

Відповідач проти позову заперечував, в обґрунтування чого зазначено, що витрати на оренду ресурсів, не відноситься до складу витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, податкової декларації з податку на прибуток підприємства, а повинно збільшувати первісну вартість нематеріального активу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено планову виїзну перевірку ПрАТ «Молочний Альянс», за результатами якої складено акт від 04.09.2019 №2/26-15-05-01-06/34480442, згідно висновків якого, зокрема, виявлено порушення пунктів 5, 7, 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, пункт 18 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2997362,00 грн.

На підставі акта перевірки Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.10.2019 №0106, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 3746703,00 грн., в тому числі основний платіж - 2997362 грн., штрафні (фінансові) санкції - 749341 грн.

Позивачем оскаржено дане рішення в адміністративному порядку, встановленому статтею 56 Податкового кодексу України.

Рішенням Державної податкової служби України №12316/6/99-00-08-05-01 від 09.12.2019 скаргу задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.10.2019 №0106 в частині 2633183,00 грн. основного платежу та 658296,00 грн. штрафних санкцій.

На підставі рішення Державної податкової служби України Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.12.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 455224,00 грн., в тому числі основний платіж - 364179,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 91045,00 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 16.12.2019 № Позивачем оскаржено його до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Позивачем та ЗАТ «Baltnetos Komunikacijos» укладено договір про надання послуг №VST 170627/1, предметом якого є надання: обчислювальних ресурсів (IaaS) (даний сервіс заснований на хмарних обчисленнях, надаючи необхідні віртуальні ресурси Товариству (ОЗУ, ЦП і жорсткий диск). Використовуючи веб-портал vCloud для створення, зміни та видалення віртуальних серверів і керування іншою інфраструктурою.

Згідно замовлень, надано послуги віртуального центру обробки даних. vCloud - це продукт для побудови приватних хмар. Хмарні обчислення можна розділити на три рівні, а саме: Infrastructure as a Service (IaaS), Platform as a Service (PaaS), Software as a Service (SaaS). vCloud відповідає за надання Інфраструктури як сервісу (IaaS), що надання користувачам, компаніям або відділам кілька віртуальних серверів з уже встановленими сервісами, як vApp додатків.

Позивачем зазначено про те, що суть надання хмарних сервісів в тому, що користувачеві надається вибір серверних потужностей, таких як процесор, пам`ять, кількість місця на диску, тип мережевого адаптера і потрібного йому сервісу (послуги заздалегідь створюються і можуть представляти із себе будь-яку структуру), а також вибір доступу до сервісу за часом і швидкості доступу. При цьому, умовами вказаного Договору ніяким чином не передбачено купівлю та/або будь-якого іншого відчуження на користь Позивача програмних ресурсів.

Разом з тим, в акті перевірки Відповідачем вказано про порушення Позивачем вимог законодавства, оскільки, на думку податкового органу, послуги, які були отримані ПрАТ «Молочний Альянс» від нерезидента - ЗАТ «Baltnetos Komunikacijos» на підставі укладеного договору про надання послуг №VST 170627/1 від 14.08.2017, повинні обліковуватись відповідно до положень ПС(Б)0 8 «Нематеріальні активи», а не до витрат звітного періоду, як це здійснено Позивачем.

Суд дійшов висновку про помилковість наведених висновків Відповідача, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Положеннями статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підприємства, які мають право ведення спрощеного обліку доходів і витрат та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

Відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи» П(С)БО 8, нематеріальний актив - немонетарний актив, який не має фізичної субстанції та може бути ідентифікований.

Актив є ідентифікованим, якщо він:

а) може бути відокремлений, тобто його можна відокремити або відділити від суб`єкта господарювання і продати, передати, ліцензувати, здати в оренду або обміняти індивідуально або разом з пов`язаним з ним контрактом, ідентифікованим активом чи зобов`язанням, незалежно від того, чи має суб`єкт господарювання намір зробити це, або

б) виникає внаслідок договірних або інших юридичних прав, незалежно від того, чи можуть вони бути передані або відокремлені від суб`єкта господарювання або ж від інших прав та зобов`язань.

Відповідно до П(С)БО 8, нематеріальний актив визнається таким у балансі суб`єкта господарювання лише за наявності всіх умов:

1. Акактив повинен бути ідентифікованим, тобто: його можна розпізнати як самостійну одиницю, відокремити від суб`єкта господарювання і продати, передати, ліцензувати, здати в оренду тощо. Він виникає внаслідок договірних чи інших юридичних прав, незалежно від того, чи можуть вони бути передані або відокремлені від установи або ж від інших прав та зобов`язань; матиме засвідчені майнові права інтелектуальної власності і факт видачі дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності.

Так у п. 25 Стандарту № 4, передбачено, що: «Під час обстеження об`єкта права інтелектуальної власності, яке проводиться з метою його ідентифікації, з`ясовується наявність матеріального носія об`єкта та документів, що засвідчують майнові права інтелектуальної власності і факт видачі дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності».

2. Існує ймовірність отримання суб`єктом майбутніх економічних вигід, пов`язаних з його використанням, та/або якщо він має потенціал корисності.

Якщо суб`єктом були здійснені видатки, а потенціал корисності не підтверджено та одержання економічних вигід не можна визначити, то такий об`єкт не визнається як нематеріальний актив.

Дотримання цього критерію свідчить про повноваження таким чином контролювати актив отримувати від нього майбутні економічні вигоди (обмежувати доступ інших до цих вигід) та/або мати потенціал корисності.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» визначено, що економічна вигода - це потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

3. Вартість активу можна оцінити. Цей критерій вимагає достовірної оцінки вартості нематеріальних активів.

Об`єкт нематеріального активу оцінюється за первісною вартістю, формування якої залежить від способу його отримання, а також від наявності активного ринку для нематеріального активу, що мають специфічні характеристики.

Зі змісту договору №VST 170627/1 від 14.08.2017 слідує, що ПрАТ «Молочний Альянс» отримано послуги з оренди обчислювальними ресурсами, віртуальними центрами зберігання та обробки даних серверів, апаратного забезпечення тощо. При цьому, власником таких ресурсів є ЗАТ «Baltnetos Komunikacijos», в свою чергу Позивачем не отримано право інтелектуальності власності на такі об`єкти.

Отримані послуги від контрагента не призвели до будь-яких економічних вигод Позивача, а спрямовані на підтримку господарської діяльності щодо зберігання інформації про фінансово-господарську діяльність товариства.

Відповідно до пункту 5 П(С)БО 8, бухгалтерський облік нематеріальних активів ведеться щодо кожного об`єкта за такими групами:

5. Бухгалтерський облік нематеріальних активів ведеться щодо кожного об`єкта за такими групами:

- права користування природними ресурсами (право користування надрами, іншими ресурсами природного середовища, геологічною та іншою інформацією про природне середовище тощо);

- права користування майном (право користування земельною ділянкою відповідно до земельного законодавства, право користування будівлею, право на оренду приміщень тощо);

- права на комерційні позначення (права на торговельні марки (знаки для товарів і послуг), комерційні (фірмові) найменування тощо), крім тих, витрати на придбання яких визнаються роялті;

- права на об`єкти промислової власності (право на винаходи, корисні моделі, промислові зразки, сорти рослин, породи тварин, компонування (топографії) інтегральних мікросхем, комерційні таємниці, у тому числі ноу-хау, захист від недобросовісної конкуренції тощо), крім тих, витрати на придбання яких визнаються роялті;

- авторське право та суміжні з ним права (право на літературні, художні, музичні твори, комп`ютерні програми, програми для електронно-обчислювальних машин, компіляції даних (бази даних), виконання, фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення тощо), крім тих, витрати на придбання яких визнаються роялті;

- інші нематеріальні активи (право на провадження діяльності, використання економічних та інших привілеїв тощо).

Спірні правовідносини не передбачають користування природними ресурсами; користування майном, як рухомим так і не рухомим; передачу прав на користування комерційними позначеннями розумінні чинного законодавства, що регулює питання хорони та використання знаків для товарів та послуг; права на об`єкти промислової власності (право на винаходи, корисні моделі, промислові зразки, сорти рослин, породи тварин, компонування (топографії) інтегральних мікросхем, комерційні таємниці, у тому числі ноу-хау, захист від недобросовісної конкуренції тощо), крім тих, витрати на придбання яких визнаються роялті; передачу прав на об`єкти промислової власності в розумінні чинного законодавства, що регулює питання охорони та захисту прав на об`єкти промислової власності; передачу авторських та суміжних прав в розумінні чинного законодавства, що регулює питання охорони та захисту прав на авторські та суміжні права; передачу та або надання дозволу на здійснення/провадження певних видів діяльності, надання/використання будь-яких привілеїв.

Отже, отримані ПрАТ «Молочний Альянс» послуги за договором №VST 170627/1 від 14.08.2017 не підпадають під групи, що визначені пунктом 5 П(С)БО 8.

Відповідачем в акті перевірки зазначено про те, що відповідно до ПС(Б)0 8 «Нематеріальні активи», витрати на отримання права користування комп`ютерною програмою, відносяться до складу нематеріального активу та зараховується на баланс за первісною вартістю і підлягають амортизації за групою 5 - (авторське право та суміжні з ним права (право на літературні, художні, музичні твори, комп`ютерні програми, програми для електронно-обчислювальних машин, компіляції даних (баз даних), фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення тощо).

Однак, як зазначено вище, ПрАТ «Молочний Альянс» не володіє правами інтелектуальної власності на об`єкти, оренда яких є предметом договору №VST 170627/1 від 14.08.2017.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно із пунктом 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (надалі - Положення №318), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань

Відповідно до пункту 6 П (С)БО 16 «Витрати», витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені (пункт 7 П (С)БО 16 «Витрати»),

Згідно із пунктом 3 НП (С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»: витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками);

доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників);

прибуток - це сума, на яку доходи перевищують пов`язані з ними витрати. Таким чином, податок на прибуток розраховується виходячи із бухгалтерського фінансового результату, (як різниці між отриманими підприємством доходами та понесеними ним витратами протягом звітного періоду) за національними положеннями (стандартів) бухгалтерського обліку чи міжнародними стандартами фінансової звітності, відкоригованого на різниці, передбачені ПК України.

Виходячи з вищевикладеного, витрати за договором №VST 170627/1 від 14.08.2017 щодо надання серверних потужностей, таких як процесор, пам`ять, кількість місця на диску, тип мережевого адаптера і потрібного йому сервісу, а також вибір доступу до сервісу за часом і швидкості доступу правомірно віднесено ПрАТ «Молочний Альянс» до витрат того звітного періоду, протягом якого вони були здійснені, без визнання таких витрат нематеріальним активом у зв`язку з їх невідповідністю вимогам Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи» та МСБО 38.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 № 2а-15500/12/2670.

Крім того, Позивачем надано до матеріалів справи копію висновку експертів за результатами проведення комісійної економічної експертизи від 28.01.2020 №28947/28948/19-72/3214/3215/20-72, відповідно до якого витрати на послуги, які надавались ЗАТ «Baltnetos Komunikacijos» за договором №VST 170627/1 від 14.08.2017 не визнаються нематеріальним активом (тобто не зараховуються на баланс за первісною вартістю та не підлягають амортизації за групою (5) ОЗ), а підлягають відображенню у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені (за відповідні періоди 2017-2019рр.).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 16.12.2019 № та наявність підстав для його скасування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із положеннями статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема витрати пов`язані із проведенням експертиз.

Частинами 5, 6 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії акта здачі-прийняття висновку експертів від 28.01.2020 вартість проведеної експертизи становить 51496,00 грн., яка підлягає відшкодуванню Позивачу за рахунок Відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву приватного акціонерного товариства «Молочний Альянс» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 16.12.2019 №.

3. Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Молочний Альянс» 58324,40 грн. (п`ятдесят вісім тисяч триста двадцять чотири гривні 40 коп.) понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: приватне акціонерне товариство «Молочний Альянс» (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка 33/19, Київ 33, 01033, ).

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2021.

Суддя Н.М. Клименчук