Справа № 580/353/21
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 лютого 2021 року справа № 580/353/21

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) подав до Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» (далі відповідач) про, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення своєчасного повного розрахунку при звільненні позивача зі служби з посади начальника відділу по роботі з персоналом ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)»;

стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 58739,22 грн. та грошову компенсацію у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 31.10.2020 до 30.12.2020 в сумі 1861,31 грн.

Ознайомившись із матеріалами позову, виявлено недоліки позовної заяви, які перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Частиною 3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не надав доказів сплати судового збору за подання цього позову. У позовній заяві просив звільнити його від сплати судового збору, зазначивши, що спір стосується стягнення заробітної плати, з огляду на що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI Про судовий збір (далі Закон №3674-VI).

Оцінюючи наявність у позивача пільг щодо сплати судового збору за подання цього позову, суд врахував висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, які обов`язкові для врахування судами нижчих інстанцій відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

У пунктах 30-33 цієї постанови Велика Палата Верховного Суду вказала, що структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України Про оплату праці, за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. На підставі статті 2 Закону України Про оплату праці структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі Інструкція №114/8713).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції №114/8713. Згідно з пунктом 3.9 Розділу 3 цієї Інструкції до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Проаналізувавши наведені норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що компенсація за несвоєчасний розрахунок при звільненні та компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України Про оплату праці.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на позовні вимоги у цій справі.

Тому позивач мав сплатити судовий збір за подання позову.

Пунктом 3 ч.2 ст.4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року розміром 2270 грн.

Ч.3 ст.6 Закону №3674-VI визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З огляду на заявлення позивачем одночасно позовних вимог немайнового характеру (визнання протиправною бездіяльності) та майнового характеру (стягнення коштів), з урахуванням ціни позову ставкою судового збору за його подання є 1816,00 грн.

Тому позивач має надати суду доказ сплати судового збору у вищевказаному розмірі на рахунки Черкаського окружного адміністративного суду або належні докази звільнення від його сплати.

Згідно з частинами 1-2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.161 КАС України, вона на підставі ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху.

З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів наявні підстави надати їй строк для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання ухвали.

Керуючись ст. ст.2, 133, 160, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів залишити без руху.

2. Позивачу надати строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

5. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя О.А. Рідзель