Справа № 826/4858/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Київ № 826/4858/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтріст» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтріст» (надалі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі - Відповідач), у якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.02.2018 №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2018 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 замінено первинного відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Відповідачем безпідставно нараховано штрафні санкції за порушення граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 18.07.2016 №. Позивачем зазначено про те, що вказане податкове повідомлення-рішення скасовано в судовому порядку, а тому сума, визначена даним рішенням не підлягає сплаті. Крім того, зазначено, що уточнюючим розрахунком зменшено суму грошового зобов`язання, однак контролюючим органом нараховано штрафну санкцію на суму зменшеного податку. Вважає, що у Відповідача були відсутні підстави для застосування штрафних санкцій оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідач проти задоволення позову заперечив. Посилався на те, що в ході перевірки встановлено порушення граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 18.07.2016 №, а також за результатами подання уточнюючого розрахунку, що стало підставою для застосування до Позивача фінансових санкцій оскаржуваними рішеннями.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на прибуток до бюджету ТОВ «Інтріст», за результатами якої складено акт від 01.02.2018 №302/26-15-12-12-12.

Відповідно до висновків даного акта перевіркою встановлено порушення граничного строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток.

В акті зазначено, що Позивачем сплачено суму грошового зобов`язання, визначену у податковому повідомленні-рішенні від 18.07.2016 № з порушенням граничного строку сплати - 04.08.2016, а саме із затримкою більше 30календарних днів.

Крім того, в акті зазначено, що Позивачем подано уточнюючий розрахунок за 2014 рік, яким зменшено суму грошового зобов`язання на 57736,00 грн.

На підставі акта перевірки Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 №, яким застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 45666,40 грн. за затримку від 30 календарних днів строку сплати грошового зобов`язання у сумі 228332,00 грн.

Вважаючи протиправним вказане рішення, Позивачем оскаржено його до суду.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18. ст.56 ПК України).

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що оскаржуване у даній справі податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом на підставі висновків про порушення ТОВ «Інтріст» граничного строку сплати грошового зобов`язання (04.08.2016), визначеного податковим повідомленням-рішенням від 18.07.2016 №.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що Позивачем оскаржено дане рішення у судовому порядку та рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2018 №826/16762/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 позов задоволено та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.07.2016 №.

Таким чином, грошове зобов`язання, визначене у податковому повідомленні-рішення від 18.07.2016 № не підлягає сплаті.

Крім того, судом взято до уваги те, що станом на дату складання акта перевірки від 01.02.2018 №302/26-15-12-12-12 була наявна ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.01.2018 про відкриття провадження у справі №826/16762/17, а тому сума грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішення від 18.07.2016 №, відповідно до положень пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, була неузгодженою та у ТОВ «Інтріст» не виникло обов`язку зі сплати такого грошового зобов`язання.

Щодо нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку за 2014 рік, судом встановлено наступне.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як зазначено у пункті 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ТОВ «Інтріст» 07.09.2016 подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, якою зменшено податкове зобов`язання на суму 57736,00 грн. (рядок 27) (а.с. 66-69 т. І).

Отже, Позивачем зменшено грошове зобов`язання за звітний період 2014 рік.

Разом з тим, Позивачем нараховано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання на суму 57736,00 грн.

За положеннями пункту 35.1. статті 35 Податкового кодексу України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Статтею 87 цього кодексу джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (абзац 1 пункту 87.1. статті 87 Податкового кодексу України). Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (абзац 2 пункту 87.1. статті 87 Кодексу). Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

Здійснивши системний аналіз наведених норм, суд дійшов висновку, що подання уточнюючої податкової декларації не є способом сплати грошових зобов`язань або погашенням податкового боргу платника податків в розумінні цих норм, а тому у Відповідача були відсутні підстави для визначення ТОВ «Інтріст» штрафних санкцій за затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 №826/1624/17 (ЄДРСР 76906029).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у Відповідача були відсутні підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій до Позивача шляхом прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22.02.2018 №, з огляду на що таке рішення підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Інтріст» - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 22.02.2018 №.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інтріст» судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п`ятсот двадцять чотири гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Інтріст» (, адреса: 02152, м. Київ, пр-т Павла Тичини, 1В).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка 33/19, м. Київ, 01033, ).

Суддя Н.М. Клименчук