Справа № 160/11377/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняІваненко Н.С.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Ліпки Є.В. Барабаш А.О. Прокопенко Ю.В.
18 вересня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Агра" до Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації №81 від 23.08.2019 р. в частині внесення "Прибуткового будинку" за адресою: м.Дніпро, вул. Шевченка, 18 до Переліку об`єктів культурної спадщини Дніпропетровської області, м.Дніпро.
20 жовтня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу є вимоги Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затверджені наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 №158 та протокол спільного засідання науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини від 21.05.2019 року №1.
20 жовтня 2020 року у підготовче судове засідання сторони з`явились, для надання позивачу часу для ознайомлення з додатковими матеріалами наступне підготовче засідання було призначене на 10.11.2020 року.
06 листопада 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій, окрім зазначення вже висвітлених доводів у позовній заяві, він ще раз наголошує, що Управління культури, національностей в релігій Дніпропетровської облдержадміністрації при виданні 23.08.2019 року наказу №81 керувалося нечинним документом (редакцією «Порядку обліку об`єктів культурної спадщини» від 04.12.2015 року, що втратила чинність 20.08.2019 року).
З 03 листопада 2020 року суддя Боженко Н.В. знаходилася на лікарняному, у зв`язку з чим підготовче судове засідання було перенесено на 19.11.2020 року.
19 листопада 2020 року до суду від представника управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської облдержадміністрації надійшло клопотання про залучення Дніпропетровського обласного центру з охорони історіко-культурних цінностей у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
19 листопада 2020 року представником відповідача до суду було подано клопотання про перенесення судового засідання, чергове підготовче судове засідання було призначено на 24 листопада 2020 року.
Крім того, 19 листопада 2020 року до суду від представника управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської облдержадміністрації надійшло клопотання про залучення Дніпропетровського обласного центру з охорони історіко-культурних цінностей у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
24 листопада 2020 року до суду від представника позивача надішли заперечення щодо залучення третьої особи.
Протокольною ухвалою від 24 листопада 2020 року було продовжено строк підготовчого провадження до 22 грудня 2020 року включно. Чергове підготовче засідання було призначено на 17 грудня 2020 року.
24 листопада 2020 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення, в яких зазначено, що оскільки на момент проведення засідання науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини та архітектурно-містобудівної ради від 21.05.2019 № 1 діяв «Порядок обліку об`єктів культурної спадщини», затверджений Міністерством культури України від 11.03.2013 №158, процедуру затвердження Переліку об`єктів культурної спадщини також завершено у відповідності до зазначеного Порядку.
17 грудня 2020 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.
17 грудня 2020 року в підготовче судове засідання з`явились учасники справи, з метою надання часу представнику відповідача для підготовки додаткових пояснень, було оголошено перерву до 22 грудня 2020 року.
22 грудня 2020 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.
22 грудня 2020 року у підготовче судове засідання з`явились представник позивача, відповідача, третьої особи, судом були з`ясовані питання визначенні ч.2 ст. 180 Кодексу адміністративного судочинства України.
В судовому засіданні представники учасників справи не заперечували щодо закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на іншу дату.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 грудня 2020 року.
29 грудня 2020 року у судове засідання з`явились представник позивача, представник відповідача, представник третьої особи. В судовому засіданні була оголошена перерва до 21 січня 2020 року.
21 січня 2021 у судове засідання з`явились представник позивача та відповідача, представник третьої особи.
В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві.
Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити, під час судового засідання 21 січня 2021 року надав до суду додаткові документи по справі.
Представник третьої особи в задоволенні позовних вимог просила відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Наказом управління культури, національностей та релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 23.08.2019 року №81 «Прибутковий будинок» по вулиці Шевченка, 18 у м. Дніпрі взятий на облік та набув правового статусу щойно виявленого об`єкту культурної спадщини.
Позивач, вважаючи таке взяття на облік протиправним, адже відповідачем не було дотримано норм чинного законодавства при прийнятті вищезазначеного наказу, звернувся з позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, враховуючи, що даний спір стосується порушеного ПАТ «Агра» права вільного володіння і розпорядження власністю у зв`язку з протиправним накладенням на неї суб`єктом владних повноважень обмежень у вигляді занесення об`єкту власності до переліку щойно виявлених пам`яток, суд зазначає про таке.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За змістом пунктів 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відносини у сфері охорони культурної спадщини регулюються Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 № 1805-III (тут і надалі в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) (далі - Закон № 1805-III).
У ст. 1 Закону № 1805-III зазначено, що об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.
Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону № 1805-III, пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Відповідно до абз. 22 ст. 1 Закону № 1805-III, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.
Частиною 2 ст. 2 Закону № 1805-III визначені види об`єктів культурної спадщини, серед яких, зокрема, об`єкти архітектури - окремі будівлі, архітектурні споруди, що повністю або частково збереглися в автентичному стані і характеризуються відзнаками певної культури, епохи, певних стилів, традицій, будівельних технологій або є творами відомих авторів; об`єкти містобудування - історично сформовані центри населених місць, вулиці, квартали, площі, комплекси (ансамблі) із збереженою планувальною і просторовою структурою та історичною забудовою, у тому числі поєднаною з ландшафтом, залишки давнього розпланування та забудови, що є носіями певних містобудівних ідей.
Статтею 13 Закону № 1805-III визначено, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік об`єктів підводної культурної спадщини зі статусом морського меморіалу визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1805-III, занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки: а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини; б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.
Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону № 1805-III, об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу).
Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.
Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.
Пунктом 2 даного Порядку визначено терміни, зокрема, уповноважений орган - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що система обліку об`єктів культурної спадщини включає комплекс заходів із взяття на облік об`єкта культурної спадщини, оформлення облікової документації, занесення чи незанесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, ведення Реєстру, інвентаризації об`єктів культурної спадщини, включення до Реєстру об`єкта культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, формування облікових справ та внесення змін до Реєстру (зміна категорії пам`ятки та вилучення пам`ятки з Реєстру).
Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку взяття на облік об`єкта культурної спадщини забезпечують уповноважені органи, повноваження яких поширюється на територію розміщення такого об`єкта, шляхом занесення його до Переліку об`єктів культурної спадщини (далі - Перелік).
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку питання про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку розглядається на підставі:
фотофіксації об`єкта: фото загального вигляду, фото об`єкта в контексті (навколишньому середовищі), фото найбільш цінних (характерних) елементів об`єкта, фото рухомих об`єктів (деталей), фото загроз (дії негативних чинників);
історичної довідки, яка містить інформацію про автентичність об`єкта, його цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду, дані історико-архівних досліджень, архітектурних, мистецтвознавчих, бібліографічних та містобудівних вишукувань, складеної у відповідності до вимог пункту 5 розділу III цього Порядку або витяг із наукового звіту дослідника археологічної спадщини.
Пунктом 4 розділу ІІ Порядку рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку приймається у формі розпорядження голови місцевої державної адміністрації або акта Ради міністрів Автономної Республіки Крим, яке в день прийняття оприлюднюється на веб-сайті уповноваженого органу та має містити таку інформацію про об`єкт:
власник або уповноважений ним орган (у разі наявності);
автентичність (збережено, збережено частково);
цінність об`єкта з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду.
Суд також звертає увагу, що таке рішення саме в день прийняття оприлюднюється на веб-сайті уповноваженого органу, проте відповідачем було надано лист за вих. №1871/0/161-19 від 12.09.2019 Управлінню інформаційних технологій та електронного урядування облдержадміністрації з проханням розмістити інформацію на офіційному сайті облдержадміністрації, що підтверджує порушення строків опублікування рішення.
Пунктом 5 розділу ІІ Порядку завірена належним чином копія рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку направляється Мінкультури невідкладно, але не пізніше 10 днів з дня його прийняття.
При цьому, згідно відповіді Міністерства культури та інформаційної політики України від 05.08.2020 року №9568/6 на адвокатський запит Ліпки Є.В. «Прибутковий будинок» по вул. Шевченка, 18 у м. Дніпрі не занесений до Реєстру, у зв`язку з чим МКІП позбавлене можливості надати копію рішення про взяття на облік та копію облікової документації на зазначений об`єкт культурної спадщини.
Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно відповіді Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації №1163/0/161-20 від 06.07.2020 року на адвокатський запит Ліпки Є.В. відповідачем стверджується, що ним було направлено лист від 30.08.2019 №1589/0/181-19 до Міністерства культури України щодо занесення 75 об`єктів культурної спадщини до переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини м. Дніпро.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. № 270 затверджені Правила надання послуг поштового зв`язку, які визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.
Відповідно до пункту 2 цих Правил, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Отже, дана експрес-накладна підтверджує лише надання послуг поштового зв`язку.
Що стосується вмісту поштового відправлення, то його підтверджує/містить бланк опису вкладення, який, відповідно до пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.
Таким чином, належними доказами відповідачем не було підтверджено відправлення до Мінкультури копії рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку.
Згідно п. 8 Порядку про набуття правового статусу щойно виявленого об`єкта уповноважений орган у десятиденний строк з дня прийняття рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку надсилає власнику цього об`єкта або уповноваженому(ній) ним органу (особі) відповідне повідомлення рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.
У судовій практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Так, у рішенні «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (також див. рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (також див. Рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії"). Згідно з п. 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
З урахуванням наведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами правомірність прийняття наказу Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації №81 від 23.08.2019 р. в частині внесення "Прибуткового будинку" за адресою: м.Дніпро, вул. Шевченка, 18 до Переліку об`єктів культурної спадщини Дніпропетровської області, м.Дніпро.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст. ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Згідно із приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем - у матеріалах справи відсутні.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що позов Приватного акціонерного товариства "Агра" - задоволено, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу позову до суду в сумі 2102,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Агра" до Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа - Дніпропетровський обласний центр з охорони історико-культурних цінностей про визнання протиправним та скасування наказу в частині - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації №81 від 23.08.2019 р. в частині внесення "Прибуткового будинку" за адресою: м.Дніпро, вул. Шевченка, 18 до Переліку об`єктів культурної спадщини Дніпропетровської області, м.Дніпро.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 лютого 2021 року.

Суддя Н.В. Боженко