Справа № 140/8160/20
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/8160/20 пров. № А/857/12243/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Святецького В.В., Гуляка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Стельмаха П.П.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року (головуючого судді Сороки Ю.Ю., ухвалене в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в м. Луцьк) у справі №140/8160/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ ТРЕЙД ГРУП» до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «ТФ ТРЕЙД ГРУП» 09.06.2020 звернулося в суд з позовом до Волинської митниці Держмитслужби в якому просить визнати протиправною та скасувати рішення від 19.05.2020 №UA205030/2020/000012/2 та №UA205030/2020/000013/2 про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Волинська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи в режимі відеоконференції представник відповідача Клекоцюк Р.Є. апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача Кривошея А.М. в режимі відеоконференції проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 19.05.2020 декларантом - СП «PST Україна», в інтересах ТОВ «ТФ ТРЕЙД ГРУП», з метою митного оформлення товару - «шини та колеса для транспортних засобів», подано до Волинської митниці ДФС митні декларації ІМ40ДЕ №UA205030/2020/012515 та ІМ40ДЕ №UA205030/2020/012526, а також передбачений МК України перелік документів.

На підтвердження вартості товару - « 900 шин, що використовувалися, для легкових автомобілів, з ступенем зносу 25-28%, різних типорозмірів, код УКТ ЗЕД , вартістю 4500 Євро; 200 штук, колеса ходові дискові, із сплавів алюмінію, для легкових автомобілів, в зборі з шинами, що використовувалися, різних розмірів, код УКТ ЗЕД , вартістю 3000 Євро; 16 штук, колеса ходові дискові, штамповано-зварні, з чорних металів, для легкових автомобілів, в зборі з шинами, що використовувалися, різних розмірів, код УКТ ЗЕД , вартістю 240 Євро», зазначеного у митній декларації ІМ40ДЕ №UA205030/2020/012515, декларантом одночасно подано: рахунок-фактуру (інвойс) №000369/2020/FVS від 11.05.2020; міжнародна авто-транспортна накладна (CMR) від 11.05.2020 року №б/н; специфікація-№1 від 11.05.2020; банківська виписка від 13.05.2020 №б/н; довідка про вартість транспортування вантажу №1205 від 12.05.2020; договір про надання транспортних послуг №22/3-Р2020 від 08.05.2020; висновок експерта №37/2020 від 14.05.2020; договір (контракт) №11052020 від 11.05.2020; доповнення до договору №1 від 11.05.2020; договір про надання послуг митного брокера від 02.05.2020 №09/2020; копія митної декларації країни відправлення 20PL301010Е0361560 від 12.05.2020.

На підтвердження вартості товару - « 686 шин, що використовувалися для транспортних засобів різних розмірів, код УКТ ЗЕД , вартістю 4802 Євро» зазначеного у митній декларації ІМ40ДЕ №UA205030/2020/012526 декларантом одночасно подано: рахунок-фактуру (інвойс) №000362/2020/FVS від 07.05.2020; міжнародна авто-транспортна накладна (CMR) від 13.05.2020 №045302; специфікація №1 від 07.05.2020; банківська виписка №б/н від 13.05.2020; довідка про вартість транспортування вантажу №150520/1 від 15.05.2020; договір про надання транспортних послуг №22/3-Р2020 від 08.05.2020; висновок експерта №39/2020 від 18.05.2020; договір (контракт) №07052020 від 07.05.2020; доповнення до договору №1 від 07.05.2020; договір про надання послуг митного брокера №09/2020 від 02.05.2020; копія митної декларації країни відправлення 20PL301010E0369582 від 14.05.2020.

Під час опрацювання документів, поданих декларантом разом з митними деклараціями від 18.05.2020 №UA205030/2020/012515 та №UA205030/2020/012526, здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

Так, за результатом опрацювання запиту та документів поданих до митного оформлення разом з митною декларацією від 18.05.2020 №UA205030/2020/012515 встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять наступні розбіжності: п.4.1 договору купівлі-продажу №11052020 від 11.05.2020 року міститься інформація щодо транспортування товару від продавця «МОТО М5» s.c. ul. Bozkowska 1, 57-402 Nowa Ruda, до покупця TOB «ТФ ТРЕЙД ГРУП» 43000 м. Луцьк, вул. Грабовського, буд. 5В, кв.4, Волинська обл. за рахунок продавця товару, в той час коли довідка про транспортування вантажу від 12.05.2020 №1205 видана на транспортування товару по маршруту 22-400 Zamosc (Польща) - м.Луцьк (Україна); рахунок-фактура від 05.11.2020 №000369/2020/FVS не містить печаток та підписів покупця товару.

За результатом опрацювання запиту та документів поданих до митного оформлення разом з митною декларацією від 18.05.2020 №UA205030/2020/012526 встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять наступні розбіжності: п.1.2. договору №22/1-Р2020 від 08.05.20 містить інформацію щодо укладення заявки на перевезення, про що в митного органу відсутня інформація; рахунок-фактура від 07.05.2020 №000362/2020/FVS не містить печаток та підписів покупця товару.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, згідно ст.53 МК України декларанту запропоновано в 10-ти денний термін надати: договори (угоди контракти) із третіми особами, пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерських документацій; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

19.05.2020 декларантом надано додаткові документи та повідомлено у листі про можливість прийняття рішення про коригування митної вартості без врахування 10 денного терміну по причині відсутності інших документів, що підтверджують митну вартість вантажу.

За результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи відмову декларанта подавати інші документи, Волинською митницею за результатами розгляду ВМД ІМ40ДЕ №UA205030/2020/012515 прийняте рішення від 19.05.2020 №UA205030/2020/000012/2, яким визначено митну вартість товарів за резервним методом: 900 шин, що використовувалися для легкових автомобілів, код УКТ ЗЕД , митна вартість збільшена з 4500,00 Євро до 6736,50 Євро; 200 штук колеса ходові дискові із сплавів алюмінію для легкових автомобілів в зборі з шинами, що використовувалися, код УКТ ЗЕД , митна вартість збільшена з 3000,00 Євро до 21920,00 Євро; 16 штук колеса ходові дискові штамповано-зварні, з чорних металів для легкових автомобілів в зборі з шинами, що використовувалися, різних розмірів, код УКТ ЗЕД , митна вартість збільшена з 240,00 Євро до 1833,60 Євро.

За результатами розгляду ВМД ІМ40ДЕ №UA205030/2020/012526 прийняте рішення від 19.05.2020 №UA205030/2020/000013/2 про коригування митної вартості, яким визначено митну вартість товарів за резервним методом: 686 шин, що використовувалися для транспортних засобів різних розмірів, код УКТ ЗЕД , митна вартість збільшена з 4802,00 Євро до 6201,30 Євро.

Крім того, декларанта було повідомлено, що у разі його незгоди з прийнятим рішенням про можливість випуску задекларованого товару у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

В подальшому, товар було випущено у вільний обіг за митними деклараціями від 19.05.2020 №UA205030/2020/012646 та №UA205030/2020/012652 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями Волинської митниці ДМС від 19.05.2020 №UA205030/2020/000012/2 та №UA205030/2020/000013/2 про коригування митної вартості товарів, оскаржив їх до суду.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України (далі - МК України), встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 МК України).

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Декларант позивача надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару і обраний ним метод її визначення згідно з частиною другою статті 53 МК України, а саме: по ВМД №UA205030/2020/012515 декларантом подано рахунок-фактуру (інвойс) №000369/2020/FVS від 11.05.2020; міжнародну авто-транспортну накладну (CMR) від 11.05.2020 року №б/н; специфікацію №1 від 11.05.2020; банківську виписку від 13.05.2020 №б/н; довідку про вартість транспортування вантажу №1205 від 12.05.2020; договір про надання транспортних послуг №22/3-Р2020 від 08.05.2020; висновок експерта №37/2020 від 14.05.2020; договір (контракт) №11052020 від 11.05.2020; доповнення до договору №1 від 11.05.2020; договір про надання послуг митного брокера від 02.05.2020 №09/2020; копію митної декларації країни відправлення 20PL301010Е0361560 від 12.05.2020, по ВМД №UA205030/2020/012526 декларантом подано: рахунок-фактуру (інвойс) №000362/2020/FVS від 07.05.2020; міжнародну авто-транспортну накладну (CMR) від 13.05.2020 №045302; специфікацію №1 від 07.05.2020; банківську виписку №б/н від 13.05.2020; довідку про вартість транспортування вантажу №150520/1 від 15.05.2020; договір про надання транспортних послуг №22/3-Р2020 від 08.05.2020; висновок експерта №39/2020 від 18.05.2020; договір (контракт) №07052020 від 07.05.2020; доповнення до договору №1 від 07.05.2020; договір про надання послуг митного брокера №09/2020 від 02.05.2020; копію митної декларації країни відправлення 20PL301010E0369582 від 14.05.2020 (аркуші справи 24-110)

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару - «шини та колеса для транспортних засобів» та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому, позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи та оскільки декларантом не надано витребуваних документів, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом, на підставі цінової інформації, наявної в митниці.

В оскаржуваних рішеннях відповідач поставив під сумнів визначену декларантом митну вартість товару, у зв`язку із тим, що по-перше, рахунки-фактури від 05.11.2020 №000369/2020/FVS та від 07.05.2020 №000362/2020/FVS не містили печаток та підписів покупця товару, по-друге, у договорі купівлі-продажу від 11.05.2020 №11052020 міститься інформація щодо транспортування товару від продавця «МОТО М5» s.c. ul. Bozkowska 1, 57-402 Nowa Ruda, до покупця TOB «ТФ ТРЕЙД ГРУП» 43000 м. Луцьк, вул. Грабовського, буд. 5В, кв.4, Волинська обл. за рахунок продавця товару, в той час коли довідка про транспортування вантажу від 12.05.2020 №1205 видана на транспортування товару по маршруту 22-400 Zamosc (Польща) - м.Луцьк (Україна), а п.1.2. договору №22/1-Р2020 від 08.05.2020 містить інформацію щодо укладення заявки на перевезення, про що в митного органу відсутня інформація.

Цією обставиною відповідач обґрунтовує необхідність подання декларантом додаткових документів.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача з тих підстав, що позивачем до митного оформлення було надано документи, які підтверджують заявлену ним митну вартість товару - «шини та колеса для транспортних засобів», зокрема, по ВМД №UA205030/2020/012515 декларантом подано: рахунок-фактуру (інвойс) №000369/2020/FVS від 11.05.2020; міжнародну авто-транспортну накладну (CMR) від 11.05.2020 року №б/н; специфікацію №1 від 11.05.2020; банківську виписку від 13.05.2020 №б/н; довідку про вартість транспортування вантажу №1205 від 12.05.2020; договір про надання транспортних послуг №22/3-Р2020 від 08.05.2020; висновок експерта №37/2020 від 14.05.2020; договір (контракт) №11052020 від 11.05.2020; доповнення до договору №1 від 11.05.2020; договір про надання послуг митного брокера від 02.05.2020 №09/2020; копію митної декларації країни відправлення 20PL301010Е0361560 від 12.05.2020, а по ВМД №UA205030/2020/012526 декларантом подано: рахунок-фактуру (інвойс) №000362/2020/FVS від 07.05.2020; міжнародну авто-транспортну накладну (CMR) від 13.05.2020 №045302; специфікацію №1 від 07.05.2020; банківську виписку №б/н від 13.05.2020; довідку про вартість транспортування вантажу №150520/1 від 15.05.2020; договір про надання транспортних послуг №22/3-Р2020 від 08.05.2020; висновок експерта №39/2020 від 18.05.2020; договір (контракт) №07052020 від 07.05.2020; доповнення до договору №1 від 07.05.2020; договір про надання послуг митного брокера №09/2020 від 02.05.2020; копію митної декларації країни відправлення 20PL301010E0369582 від 14.05.2020.

У зв`язку із чим, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України.

При цьому, доводи апелянта про не визнання рахунків-фактури від 05.11.2020 №000369/2020/FVS та від 07.05.2020 №000362/2020/FVS через відсутність на них печаток та підписів TOB «ТФ ТРЕЙД ГРУП» - покупця товару є спростованими, виходячи з наступного.

Згідно Розділу 3, 4 договорів на поставку товару №07052020 від 07.05.2020 та №11052020 від 11.05.2020, товари поставляються на умовах FCA (правила Інкотермс 2010). Товар ввозиться на територію України. Транспортування товару до місця його передачі від Продавця до Покупця виконується за рахунок Продавця.

Таким чином, при умовах поставки FCA передбачених договором саме Продавець відповідає за оформлення товаросупровідних документів і за надання рахунку фактури.

З матеріалів справи вбачається, що рахунки-фактури від 05.11.2020 №000369/2020/FVS та від 07.05.2020 №000362/2020/FVS були виставлені продавцем товару польською компанією «МОТО М5 s.c.» і надавалися перевізникові в момент передачі товару.

При цьому, оскільки отримувач товару українська компанія - ТОВ «ТФ Трейд Груп», м. Луцьк під час отримання товару і товаросупровідних документів на нього на території Польщі присутня не була, а відтак не мала можливості підписати рахунки фактури VAT №000369/2020/FVS від 11.05.2020 та VAT №000362/2020/FVS від 07.05.2020.

Крім того, доводи відповідача є необґрунтованими щодо наявності розбіжностей у інформації щодо транспортування товару від продавця «МОТО М5» s.c. ul. Bozkowska 1, 57-402 Nowa Ruda, до покупця TOB «ТФ ТРЕЙД ГРУП» 43000 м. Луцьк, вул. Грабовського, буд. 5В, кв.4, Волинська обл., з тих підстав, що довідка про транспортування вантажу від 12.05.2020 №1205 видана на транспортування товару по маршруту 22-400 Zamosc (Польща) - м.Луцьк (Україна), оскільки конкретний маршрут руху товару від Продавця до Покупця договором купівлі-продажу №11052020 від 11.05.2020 не визначений, натомість він зазначений у товаротранспортній накладній ФОП ОСОБА_2 №11052020 від 11.05.2020, де в графі 4 вказане місце навантаження - Замосць (Польща) та місце доставки - Луцьк (Україна).

Також, не може бути підставою для коригування митної вартості товару відсутність у митного органу інформації щодо укладення заявки на перевезення, оскільки надання такої інформації митному органу не передбачене діючим законодавством України.

Водночас, суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення подібних товарів, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

А відтак, відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення необґрунтовано встановлено рівень митної вартості товару за резервним методом на рівні, визначеному у рішеннях Волинської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 19.05.2020 №UA205030/2020/000012/2 та №UA205030/2020/000013/2.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскаржуваних рішень, а тому оскаржувані рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів підлягають скасуванню як протиправні, а позовні вимоги задоволенню.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі №140/8160/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

В.В. Святецький

Повний текст постанови складено 29.01.2021