Справа № 520/14719/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 січня 2021 року № 520/14719/2020

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дробязги Т.В.,

за участю представників: позивача - Біленького Д.В., відповідача - Яковлева Є.В., свідків - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) до Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт" (вул. Морозова, буд. 7, м. Харків, 61036, ) про накладення адміністративного арешту на кошти,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Головне управління ДПС у Харківській області, з адміністративним позовом до Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт", в якому просить суд накласти адміністративний арешт коштів на всіх відкритих рахунках у банках та банківських установах, що обслуговують платника податків Приватного підприємства «ЛСВ Моноліт» (податковий номер 34015769).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Приватне підприємство "ЛСВ Моноліт" не допустило до проведення перевірки посадових осіб ГУ ДПС у Харківській області при відсутності законних підстав, чим порушило вимоги пп. 16.1.9 п. 16.1 ст. 16, ст. 81 Податкового кодексу України. На підставі пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПКУ ГУ ДПС області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ПП «ЛСВ Моноліт» у зв`язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Відтак, з урахуванням вищевказаних фактичних обставин та в силу діючих норм законодавства контролюючий орган уповноважений звернутися до суду з позовною заявою про накладення адміністративного арешту на кошти на відкритих рахунках в банках платника податків.

Ухвалою від 02.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та надав до суду відзив, в якому в обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до наказу від 15 вересня 2020 року №3129 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ЛСВ Моноліт» перевірка мала проводитись з 17 вересня 2020 року, тривалістю 5 робочих днів. Однак, в порушення п. 42.2. ст. 42 та п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України відповідачу до початку проведення документальної позапланової виїзної перевірки не було надіслано та/або вручено наказ від 15.09.2020 №3129 «Про проведення документальної позапланової перевірки ПП «ЛСВ Моноліт». 18 вересня 2020 року невстановленими особами, які прибули за адресою ПП «ЛСВ «Моноліт», начебто для проведення документальної позапланової перевірки, не було пред`явлено посадовій особі (директору) Відповідача документи, зазначені в п. 81.1. ст.. 81 Податкового кодексу України, а саме - направлення на проведення перевірки ПП «ЛСВ «Моноліт»; службових посвідчень осіб, що зазначенні в направленні. Також було порушено п. 78.4. ст.78 та п. 81.1. ст.81 Податкового кодексу України, а саме: до початку перевірки не було направлено або вручено належним чином посадовій особі Відповідача копії наказу на проведення перевірки, у зв`язку з чим відповідачем не було допущено осіб, які прибули за адресою відповідача до проведення перевірки.

В судовому засіданні представник позивача, Біленький Д.В. - позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача, адвокат Яковлев Є.В. - в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на порушення посадовими особами позивача при виході на перевірку норм Податкового кодексу України, внаслідок яких у позивача виникло право недопуску до перевірки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Приватне підприємство «ЛСВ Моноліт», податковий номер 34015769 (далі - ПП «ЛСВ Моноліт», відповідач), перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області як платник податків.

На підставі з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20. п. 41.1 ст. 41. пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75. пп. 78.1.8. и. 78.1 ст. 78. п. 82.2 ст. 82 ПК України ГУ ДПС області видано наказ від 15.09.2020 № 3129 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ЛСВ Моноліт», правомірність видання якого не оспорюється відповідачем.

Згідно зазначеного наказу вказана перевірка має бути проведена з 17.09.2020 року тривалістю 5 робочих днів.

За результатом виходу на перевірку 17.09.2020 посадовими особами податкового органу Корбутом О.Ю., Кологойдою Т.С., Трухман О.А. встановлена відсутність посадових осіб підприємства за податковою адресою платника податків, у зв`язку з чим складений акт від 17.09.2020 № 3423/20-40-07-32-09/34015769.

У вказаному акті посадові особи позивача зазначили, що при виході 17.09.2020 на перевірку за податковою адресою підприємства: вул. Морозова, буд. 7, м. Харків, 61036, з метою вручення копії наказу від 15.09.2020 року № 3129 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ЛСВ Моноліт» (код за )» та пред`явлення направлень від 17.09.2020 № 3332, № 3333, № 3334, встановлено відсутність посадових осіб підприємства, а саме директора - ОСОБА_4 та головного бухгалтера - Ярмака Федора Володимировича. Враховуючи вищенаведене, фахівці ГУ ДПС у Харківській області 17.09.2020 року не мали можливості пред`явити направлення на проведення перевірки від 17.09.2020 року №3332, №3333, №3334 та вручити копію наказу від 15.09.2020 року №3129 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки посадовим особам підприємства.

18.09.2020 відповідно до наказу ГУ ДПС області від 15.09.2020 № 3129 та направлень на перевірку від 17.09.2020 № 3332, № 3333, № 3334 посадовими особами контролюючого органу здійснений повторний вихід за податковою адресою ПП «ЛСВ Моноліт» з метою проведення податкової перевірки.

Директором ПП «ЛСВ Моноліт» було відмовлено у проведенні перевірки посадовим особами ГУ ДПС області.

У зв`язку з цим відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПКУ посадовими особами контролюючого органу Корбутом О.Ю., Кологойдою Т.С., Трухман О.А. був складений акт «Щодо недопуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки» від 18.08.2020 № 3443/20-40-07-32-09/34015769, копія якого була надана під підпис директору підприємства.

З вказаного акту вбачається, що під час виходу на підприємство ПП «ЛСВ Моноліт» (код 34015769) за адресою м. Харків, вул. Морозова, 7, у допуску до проведення перевірки директором підприємства було відмовлено, з наказом про проведення перевірки посадові особи підприємства ПП «ЛСВ Моноліт» не згодні.

В обґрунтування причин недопуску до проведення перевірки директором ПП «ЛСВ Моноліт» на зворотній стороні акту «Щодо недопуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки» від 18.08.2020 № 3443/20-40-07-32-09/34015769 зазначено, що причиною недопуску представників контролюючого органу стало порушення норм ст. 81 Податкового кодексу, а саме непред`явлення направлень на проведення перевірки, а також ненадання службових посвідчень працівниками контролюючого органу, в той час як дані вимоги зазначені у абз. 5 п. 81.1 ст. 81 ПК України.

Позивач зазначає, що ПП «ЛСВ Моноліт» було порушено вимоги пп. 16.1.9. п. 16.1 ст. 16. ст. 81 ПК України, згідно з якими платники податків зобов`язані допускати посадових осіб контролюючого органу для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених ПК України.

У зв`язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України ГУ ДПС області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ПП «ЛСВ Моноліт» № 32401 від 21.09.2020.

Оскільки арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абз. 2 пп. 94.6.2 гі. 94.6 ст. 94 ПКУ здійснюється виключно на підставі рішення суду за зверненням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого позову, суд зазначає про таке.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 20.1.4, 20.1.33 п. 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право:

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

- звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлений ст. 78 ПК України.

Відповідно до п. 78.4.-78.6 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно п. 82.2 ст. 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.21 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Пунктами 81.1, 81.2 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Отже, обов`язок посадових осіб податкового органу скласти акт про відмову від підпису у направленні на перевірку виникає лише у випадку, коли платник податків не відмовляє у допуску до перевірки, а лише його уповноважена особа відмовляється від підпису у направленнях.

З огляду на зазначене, суд не приймає в якості належного обґрунтування заперечень проти позову посилання відповідача на нескладання інспекторами Акту про відмову розписатися у направленні на перевірку.

Згідно з п. 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України).

Згідно з пунктами 94.3, 94.4, 94.6 статті 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

У пункті 94.2 цієї статті передбачені обставини, за наявності яких може бути застосовано адміністративний арешт майна, до яких згідно підпункту 94.2.3 віднесено таку обставину як: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Не зважаючи на те, що кошти є також складовою майна платника податків, що складає загальний об`єкт, в той же час має свої особливості та різницю виникнення підстав для вчинення відповідних дій, пов`язаних із встановленням певного виду обмеження щодо такого майна (коштів), у вигляді арешту, а також можливим порядком його застосування. Обидва види арешту розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). В зв`язку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносинах.

При цьому суд зазначає, що непідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у судовому порядку не обмежує право податкового органу на звернення до суду про застосування арешту коштів на рахунках відповідача, але за умови наявності відповідних підстав, визначених Податковим кодексом України. Аналіз вказаних норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

З метою правильного вирішення таких категорій справ та встановлення наявності чи відсутності підстав для застосування до платника податків адміністративного арешту коштів суд має встановити наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача, дотримання позивачем процедури її призначення та проведення, та відповідно зробити висновок про наявність чи відсутність у платника податків підстав відмовити посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що наказ від 15.09.2020 № 3129 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ЛСВ Моноліт» відповідачем не оскаржений, доводи позову також не стосуються непогодження з підставами прийняття даного наказу, судом в ході розгляду справи також не встановлено обставин, які б свідчили про його незаконність.

Отже, до предмету доказування у даній справі входить дотримання позивачем процедури проведення перевірки, на підставі чого слід встановити наявність чи відсутність у платника податків - відповідача підстав відмовити посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки.

З приводу обставин виходу 17.09.2020 року на перевірку та підстав складання акту від 17.09.2020 № 3423/20-40-07-32-09/34015769 про відсутність посадових осіб підприємства, судом були допитані в якості свідків головні державні ревізори-інспектори ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 судом встановлено, що в перший день перевірки, 17.09.2020, посадові особи ГУ ДПС у Харківській області прибували за адресою місцезнаходження ПП «ЛСВ Моноліт», АДРЕСА_1 , за якою знаходиться багатоповерхова будівля, в якій розташовані офісні та складські приміщення. Жоден з вказаних осіб раніше не здійснював перевірку відповідача та не був обізнаний з розташуванням ПП «ЛСВ Моноліт».

Як зазначили свідки, дізнавшись від охоронця на в`їзді до внутрішнього двору будівлі про відсутність працівників ПП «ЛСВ Моноліт», жодних дій з приводу зв`язку з керівником підприємства не вчинили, дані Єдиного державного реєстру юридичних- осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які містять контактні телефони ПП «ЛСВ Моноліт», не з`ясували, проте повернувшись на робоче місце, склали акт про неможливість вручення копії наказу посадовим особам, розпочати та провести документальну позапланову виїзну перевірку ПП «ЛСВ Моноліт» (податковий номер 34015769) у зв`язку з відсутністю підприємства за податковою адресою від 17.09.2020 № № 3423/20-40-07-32-09/34015769.

Суд критично ставиться до вказаного Акту, вважає, що він не доводить об`єктивність неможливості почати перевірку у визначену в наказі дату, оскільки за відсутності попередження відповідача про призначену перевірку у визначену дату та невчинення жодних дій для узгодження можливості розпочати перевірку в перший її день - 17.09.2020, позивач не довів обґрунтованості невручення наказу та направлень на перевірку саме 17.09.2020.

З огляду на зазначене, обв`язок вручення наказу на перевірку до початку її проведення не був виконаний позивачем без об`єктивних на те підстав та не з вини відповідача, всупереч припису пп.78.1.21 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

В подальшому, 18.09.2020 відповідно до наказу ГУ ДПС області від 15.09.2020 № 3129 та направлень на перевірку від 17.09.2020 № 3332. № 3333. № 3334 посадовими особами контролюючого органу здійснений повторний вихід за податковою адресою ПП «ЛСВ Моноліт» з метою проведення податкової перевірки.

З приводу виходу на перевірку 18.09.2020 допитані в якості свідків головні державні ревізори-інспектори ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , директор ПП «ЛСВ Моноліт» ОСОБА_4 підтвердили, що 18.09.2020 при виході на перевірку посадові особи контролюючого органу спочатку спілкувалися з юристом підприємства, який їх зустрів, пізніше прибув директор. Як зазначили свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на момент прибуття директора всі документи, які стосувалися перевірки, а саме: накази (2 екземпляри), направлення на перевірку, листи про витребування документів для проведення перевірки, знаходилися на столі в офісному приміщенні підприємства.

Головний державний ревізор-інспектор ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 зазначив, що особисто вручив директору наказ, звертав увагу на направлення на перевірку.

Головний державний ревізор-інспектор ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_3 пояснила, що вона особисто направлення в руки директору на вручала.

Показами свідків підтверджено ту обставину, що директор підприємства ОСОБА_4 особисто ознайомлювався зі змістом наказу на перевірку.

Щодо направлень на перевірку свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 зазначили, що директор мав їх бачити на столі, обставини саме вручення направлень на перевірку ними не підтверджені.

Щодо пред`явлення посвідчень головні державні ревізори-інспектори ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зазначили, що вони особисто дістали посвідчення, коли прибув директор, але він не звернув на них уваги.

Свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 також зазначили, що директор підприємства не вимагав від них пред`явлення посвідчень та направлень на перевірку.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що приписи п. 78.4 ст. 78, п. 81.1 ст. 81 ПК України передбачають обов`язок вчинення активних дій з боку посадових осіб податкового органу, уповноважених здійснювати перевірку. Так, саме на вказаних осіб покладається обов`язок вручення копії наказу про проведення перевірки, направлень на проведення такої перевірки та пред`явлення службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З огляду на це, суд не бере до уваги в якості доказу дотримання позивачем порядку виходу на перевірку зазначені вище покази свідків зі сторони позивача.

Суд також зазначає, що інформація про проведення перевірки доводиться до посадової особи платника податків шляхом вчинення активних дій відповідальними особами контролюючого органу, зокрема, шляхом вручення наказу та направлень на перевірку, пред`явлення службових посвідчень, виявлення та з`ясування відомостей та контактних даних посадових осіб з метою узгодження проведення перевірки, у випадку їх відсутності за адресою проведення перевірки у день початку перевірки, оскільки в противному випадку обов`язок доведення рішення про призначення та початок проведення перевірки перетворюється на обов`язок особи, яка підлягає перевірці, самостійно вимагати відповідні документи та, з урахуванням відсутності обов`язку контролюючого органу заздалегідь повідомити про проведення позапланової перевірки, безперервно перебувати в приміщенні за адресою проведення перевірки з метою не пропустити початку її проведення, що порушує право платника податку на вільне ведення підприємницької діяльності.

Податковим кодексом України встановлено досить скорочені строки проведення перевірок малого підприємництва, проте, вказане не звільняє контролюючий орган від обов`язку вчинення активних дій при перевірці платника податків та не зводиться до пасивного очікування відповідних дій з боку платника, які забезпечать можливість її проведення.

Нормами ст. 81 ПК України визначено перелік документів, обов`язкових для пред`явлення посадовою особою контролюючого органу під час виходу для проведення перевірки, зокрема, службові посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, та самі направлення на перевірку.

З аналізу зазначеної норми можна дійти висновку, що виключно за умови пред`явлення усіх документів, що зазначені у п. 81.1 ст. 81 ПК України, виникає право у посадових осіб податкового органу розпочати проведення перевірки, а у платника податків обов`язок щодо допуску таких осіб до її проведення.

У випадку непред`явлення хоча б одного з документів із зазначеного переліку таке право у посадової особи податкового органу не виникає.

Одночасно пп.78.1.21 п. 78.1 ст. 78 ПК України визначає в якості умови виникнення права на проведення перевірки вручення наказу на перевірку до початку її проведення. Датою початку проведення перевірки є 17 вересня 2020 року, в який судом встановлено, що посадові особи позивача не вчинили належних дій, щоб розпочати перевірку з причин, які не можуть ставитися в провину відповідачу.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем на законних підставах не було допущено посадових осіб контролюючого органу до перевірки, що унеможливлює застосування податковим органом арешту коштів на рахунках відповідача згідно з абз.2 підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, відтак заявлені ГУ ДПС у Харківській області позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 лютого 2021 року.

Суддя Білова О.В.