Справа № 520/7611/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р.Справа № 520/7611/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року, (головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., повний текст складено 29.10.2019 року) по справі № 520/7611/19

за позовом Приватного підприємства "Юнісвіт"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Юнісвіт" (далі ПП "Юнісвіт", позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 14.11.2018, № від 17.05.2019, № від 17.05.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення:

- № від 14.11.2018, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на додану вартість у розмірі 65 016,00 грн.

- № від 17.05.2019, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на додану вартість у розмірі 31 462,00 грн.

- № від 17.05.2019, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 41 942,50 грн, з яких 33 554,00 грн - основне зобов`язання та 8 388,50 грн - штрафні (фінансові) санкції (штраф).

Головне управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач), не погоджуючись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази, встановлено обставини у справі та застосовано норми матеріального та процесуального права, а саме ст. 242 КАС України, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в ході перевірки встановлено, що підприємство у вересні 2018 виписало розрахунки коригування по взаємовідносинах із покупцем ТОВ "СБ Шквал" (причина коригування -повернення товару або платежів) на зменшення податкових зобов`язань на суму ПДВ 65 017,0 грн., які не зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування реєстрація яких зупинена, а отже позивач мав право зменшувати податкові зобов`язання лише після реєстрації в законодавчо встановленому порядку розрахунків коригування.

Крім того, за результатами камеральної перевірки декларації з ПДВ за серпень 2018 встановлено порушення вимог п.200.4 ст.200 ПКУ, п.п.4,5 розділу У Порядку, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового)періоду на суму ПДВ 65 016,00 грн.

Таким чином , зменшення залишку від`ємного значення здійснене на підставі податкового повідомлення-рішення від 14.11.2018 № у сумі 65 016,00 грн мало бути відображено у складі податкового кредиту декларації з ПДВ за звітний період лютий 2019 року. За результатами камеральної перевірки задекларованих показників звітності з ПДВ за лютий 2019 встановлено, що позивачем не усунуто порушення та не зменшено залишок від`ємного значення при визначені показників податкової декларації (у рядках16,16.3) за лютий 2019 року.

Позивачем надано письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що підприємством помилково сформовані та подані податкові накладні, які були прийняті податковим органом та зареєстровані . В цей же день позивачем були направлені розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, проте реєстрація їх була зупинена податковим органом, а в подальшому відмовлено в їх реєстрації. Враховуючи, що податкові накладні були виписані помилково, відповідно господарські операції за ними не проводилося, жодної події, настання якої у відповідності до ст.187 ПК України зумовлює виникнення у платника податків зобов`язань з постачання товарів не відбулося, а тому податкові повідомлення рішення є протиправними.

25.02.2020 ухвалою суду замінено відповідача Головне управління ДФС у Харківській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області.

17.03.2020 ухвалою суду зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/3360/2020 за позовом ПП " Юніствіт" до ГУ ДПС у Харківській області про скасування рішень про відмову в реєстрації податкової накладаної/розрахунків коригування від 25.09.2018.

14.01.2021 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 27.08.2018 ПП "Юнісвіт" по взаємовідносина із ТОВ "СБ Шквал" помилково сформовані податкові накладні № 50 на суму 53100,00 грн (в тому числі ПДВ 8 850,00 грн), № 51 на суму 160 000,00 грн (в тому числі ПДВ 26 666,27 грн), № 52 на суму 49 800,00 грн (в тому числі ПДВ 8 300,00 грн), № 53 на суму 127 200,00 грн (в тому числі ПДВ 21 200,00 грн), які зареєстровані 14.09.2018 (а.с. 34, 41, 48, 55).

27.08.2018 позивачем направлено до відповідача розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № 25, № 26, № 27, № 28 (а.с. 36, 43, 50, 57).

25.09.2018 рішенням відповідача відмовлено у реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 928563/40479838, № 928565/40479838, № 928562/40479838, № 928564/40479838.

24.10.2018 Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ПП "Юнісвіт" у податковій звітності з податку на додану вартість за серпень 2018 р., за результатом якої складено акт № 15231/1/20-40-12-14-18/40479838 (а.с.20-28).

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем п. 187.1 ст. 187, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, п.п. 3, 5 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 при визначенні податкових зобов`язань в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (від 25.09.2018 р. № ) до декларації з податку на додану вартість (від 19.09.2018 р. № ) за звітний період серпень 2018 року, підприємством зменшено податкові зобов`язання по взаємовідносинах з контрагентом - покупцем ТОВ "СБ Шквал", на суму податку на додану вартість 65016,00 грн, з обсягу постачання на суму 325083,00 грн, що призвело до заниження податкових зобов`язань (у рядку 1.1, рядку 9 декларації) за звітний період серпень 2018 року на суму податку на додану вартість 65016,00 грн, завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядка 19 декларації) на суму податку на додану вартість 65016,00 грн. і завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядка 21 декларації) за серпень 2018 р. на суму податку на додану вартість 65016,00 грн.

14.11.2018 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на додану вартість у розмірі 65016,00 грн (а.с. 102).

19.04.2019 Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ПП "Юнісвіт" у податковій звітності з податку на додану вартість за звітний період лютий 2019 р., за результатами якої складено акт № 1404/20-40-57-05-18/40479838 (а.с. 13 - 19).

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем ст. 200 Податкового Кодексу України, п. 4 (Розділ ІІ "Податковий кредит"), п. 5 (розділу ІІІ "Розрахунки за звітний період") Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21, , що призвело до завищення суми податкового кредиту на 65016,00 грн (у рядках 16, 16.3 декларації), заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (у рядку 18 декларації) на суму 33554,00 грн, завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (у рядку 19 декларації) на 31462,00 грн і завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (у рядку 21 декларації) за звітний період лютий 2019 р. на суму 31462,00 грн.

17.05.2019 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкові повідомлення-рішення № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2019 у розмірі 31 462,00 грн, № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 41942,50 грн, з яких 33554,00 грн - основне зобов`язання та 8388,50 грн - штрафні (фінансові) санкції (штраф) (а.с. 28 - 31).

Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за спірними податковими накладними господарські операції не проводилися, а отже не настали події, які відповідно до п.187 .1 ст.187 ПК України зумовлюють виникнення у платника податків зобов`язань з постачання товарів. Помилково складена та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна не підлягає відображенню у податковій звітності з ПДВ, розрахунок коригування, виписаний до такої податкової накладної, підлягає реєстрації в ЄРПН, проте до податкової звітності також не включається, тому податкові повідомлення-рішення відповідача є неправомірними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - ; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 1.3 ст. 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Судом встановлено, що позивачем податкові накладні № 50, № 51, № 52, № 53 від 27.08.2018 виписані та зареєстровані в ЄРПН помилково, господарські операції за ними не проводилися, в цей же день позивачем направлено до податкового органу розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № 25, № 26, № 27, № 28 (причина коригування повернення товару або авансових платежів).

Щодо доводів податкового про відсутність підстав для коригування податкових накладних, оскільки розрахунки коригування не зареєстровані, колегія суддів зазначає.

Судом встановлено, що розрахунки коригування податкових накладних складені позивачем 27.08.2018 та направлені податковому органу для реєстрації, проте спочатку реєстрація їх зупинена податковим органом, а в подальшому відмовлено в їх реєстрації рішеннями від 25.09.2018 .

Рішення податкового органу від 25.09.2018 № 928563/40479838, № 928565/40479838, № 928562/40479838, № 928564/40479838 про відмову у реєстрації вищевказаних розрахунків оскаржені ПП «Юнісвіт» в судовому порядку та скасовані рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2020, яке набрало законної сили згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 по справі № 520/3360/2020.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до абз. 1 п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п.п. 1-5 Розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення.

У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення). У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

Отже, оскільки господарська операція за податковими накладними № 50, № 51, № 52, № 53 від 27.08.2018 не проводилася, позивачем відкориговані показники, відповідно у позивача й відсутні податкові зобов`язання, що свідчить про помилковість висновків відповідача про порушення ПП «Юнісвіт» п. 187.1 ст. 187 ПК України.

Зі змісту статті 201 Податкового кодексу України вбачається, що податкова накладна не є документом, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Натомість, обов`язок постачальника скласти та зареєструвати податкову накладну виникає лише при здійсненні реальних операцій з постачання товарів/послуг, і податкова накладна складається саме на дату виникнення податкових зобов`язань (п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України).

Як вірно зазначено судом першої інстанції документом, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, в розумінні п. "б" п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, може бути акт приймання передачі послуг, акт виконаних робіт та інше, проте таких доказів суду не надано , що спростовує доводи відповідача про порушення позивачем п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 6 розд. ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну України від 28.01.2016 № 21, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Отже, помилково складена та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна не підлягає відображенню у податковій звітності з ПДВ. Розрахунок коригування, виписаний до такої податкової накладної, підлягає реєстрації в ЄРПН, проте до податкової звітності також не включається.

Відповідачем не доводено ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді, що позивачем проведено господарські операції та за їх результатами складено податкові накладні № 50, № 51, № 52, № 53 від 27.08.2018.

Враховуючи викладене, вірними є висновки суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2018, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 65016,00 грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 17.05.2019

З акту перевірки № 1404/20-40-57-05-18/40479838 від 19.04.2019 вбачається, що його висновки ґрунтуються на висновках акту перевірки та № 15231/1/20-40-12-14-18/40479838 від 24.10.2018 щодо перевірки даних підприємства задекларованих у податковій звітності з ПДВ за серпень 2018 року.

Оскільки, за наслідками судового розгляду встановлено протиправність висновків контролюючого органу про зменшення податкових зобов`язань на суму податку на додану вартість 65 016,00 грн, що призвело до заниження податкових зобов`язань за звітний період серпень 2018 року на суму податку на додану вартість 65 016,00 грн, необґрунтованими є висновки податкового органу про порушення підприємством вимог ст. 200 Податкового Кодексу України , п. 4 (Розділ ІІ "Податковий кредит"), п. 5 (розділу ІІІ "Розрахунки за звітний період") Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, а саме завищення суми податкового кредиту на 65016,00 грн (у рядках 16, 16.3 декларації), заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (у рядку 18 декларації) на суму 33554,00 грн, завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (у рядку 19 декларації) на 31462,00 грн і завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (у рядку 21 декларації) за звітний період лютий 2019 року на суму 31462,00 грн, які викладені у акті перевірки № 1404/20-40-57-05-18/40479838 від 19.04.2019.

Отже, податкові повідомлення-рішення від 17.05.2019 № та № є також необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є підтвердження обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суд враховує, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції надано оцінку доказам, наданим позивачем та зібраними судами на підставі ст. 9 КАС України та іншим обставинами, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування своїх податкових зобов`язань.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року по справі № 520/7611/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 01.02.2021