Справа № 932/12778/20
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кубрак К.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Семєйко Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення -

в с т а н о в и в :

13.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, в якому просить скасувати постанову серії РАП №278409742 від 02.11.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП, згідно якої, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень. В обґрунтування позову вказує, що оскаржувана постанова є неправомірною, така винесена по спливу 15-денного строку відведеного на розгляд справи про адміністративне правопорушення, постанова винесена не уповноваженою на те особою, на розгляд справи його не викликали, чим грубо порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Згідно повторного автоматизованого розподілу судових справ, після відсторонення судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. , 28.12.2020 року вказану справу передано судді Кіпчарському О.М. для її розгляду по суті.

Ухвалою від 28.12.2020 року позовну заяву залишено без руху, з мотивів несплати позивачем судового збору.

19.01.2021 року позивачем подано до суду квитанцію про сплату судового збору, тобто усунуто відповідні недоліки, а тому ухвалою від 20.01.2021року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, до вже вказаних підстав, з яких він вважає оскаржувану постанову неправомірною, додатково зазначив, що він не пригадує хто саме припаркував транспортний засіб з можливим порушенням правил дорожнього руху (він чи інші члени його сім`ї), окрім цього, ставить під сумнів надані відповідачем фотознімки, на погляд позивача такі не свідчать про порушення правил дорожнього руху. Просить також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Відповідач скерував на адресу суду письмовий відзив на позовну заяву. Вказує,що постанова винесена інспектором правомірно, порушення належним чином зафіксоване, а до відповідальності притягнутий саме позивач, оскільки такий являється власником транспортного засобу. Інші особи не інформували інспекцію, що вони керували транспортним засобом в момент порушення правил дорожнього руху.

В судовому засіданні представник відповідача щодо позову заперечила, надала пояснення аналогічні доводам відзиву, додатково надала документи, що стосуються повноваження Інспекції та інспектора, яким винесено оскаржувану постанову. Витрати на правову допомогу вважає неспівмірними, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, здійснивши їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Згідно постанови серії РАМ № 278409742 від 02.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення до повідомлення серії ІД №00234393, винесеної провідним спеціалістом-інспектром з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Балковим Є.І., на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, зокрема за те, що він 16.10.2020 року о 11 год. 02 хв. на проспекті Дмитра Яворницького, 72 у м. Дніпро, транспортним засобом марки «Мітсубіші Оутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку, стоянку, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху, чим порушено вимоги підпункту д) пункту 15.10. розділ 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року (надалі - Правила дорожнього руху), в частині заборони стоянки транспортному засобу у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, створить перешкоди для руху пішоходів.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1, 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 3 статті 122 КУпАП, передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - з накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом д ) пункту 15.10 Правил дорожнього руху, передбачено, що стоянка транспортних засобів забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Із представлених фотографій вбачається, що 16.10.2020 року о 11 год. 02 хв., за адресою: проспект Дмитра Яворницького, 72 у м. Дніпро, автомобіль марки «Мітсубіші Оутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркований із грубим порушенням Правил дорожнього руху, зокрема останній створює перешкоди для руху пішоходів, оскільки для їх проходу по тротуару залишено відстань близько 30 см. За вказаних умов, як мінімум двоє пішоходів на такому тротуарі не розминуться, особи з дитячим візком, чи особа з інвалідністю на візку - не проїдуть по такому тротуару.

Вказаний автомобіль здійснював там саме стоянку, що підтверджується часом доби, відображеним на фотокартках, та перебував у вказаному місці більш ніж 5 хв.

Таким чином, особою, що припаркувала транспортний засіб у вказаному місці та час, порушено вимоги підпункту д ) пункту 15.10 Правил дорожнього руху.

Щодо належного суб`єкта відповідальності та повноважень інспектора з питань паркування, суд зазначає наступне.

За приписами примітки до статті 122 КУпАП, суб`єктом правопорушення в цій статті у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Статтею 219 КУпАП визначено, що виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

За рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28 листопада 2018 № 1164 «Про уповноваження інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів», було уповноважено інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 статті 122, частинами 1, 2 статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладати адміністративні стягнення.

Згідно посадової інструкції спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, такий здійснює притягнення осіб до відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів (п.2.2.1 Посадової інструкції).

Таким чином, головний спеціаліст - інспектор з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Балковой Є.І. наділений повноваженнями щодо винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Згідно частин 3, 5 ст. 279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, з системного аналізу наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

При цьому, одночасно слід зауважити про те, що така особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності лише в 2-х випадках:

- якщо надасть документальне підтвердження того факту, що до моменту вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

і другий випажок - якщо особа, яка фактично керувала транспортним засобом і вчинила адміністративне правопорушення на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

В той же час, позивачем не надано до суду жодних доказів дотримання ним умов звільнення від адміністративної відповідальності, як власника вказаного автомобіля, які прямо передбачені вищенаведеними положеннями ст.279-3 КУпАП, і не посилається на факт вчинення дій, які, згідно з цією статтею, необхідно було вчинити для звільнення її від відповідальності.

Таким чином, визначені законом підстави для звільнення від відповідальності особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, за вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, відсутні.

Суд також звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, який у складі Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Не вчинення ним обов`язкових дій, передбачених ст.279-3 КУпАП, не дає правових підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

В даному випадку, відповідальна особа, встановлена інспектором з паркування за даними Єдиного Державного реєстру транспортних засобів, інформація з якого підтверджує, що транспортний засіб «Мітсубіші Оутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 - позивачем у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, встановлена інформація була достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення правил стоянки.

Окремо слід зауважити, що згідно норм ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

А тому, законодавче закріплення принципу за яким відповідальність за такою категорією справ несе власник транспортного засобу, за винятком випадків, коли автомобіль вибув з його володіння протиправним шляхом, або наявна особа, яка визнала факт керування транспортним засобом в момент порушення правил дорожнього руху, є цілком прийнятною практикою, яка прийнята в більшості демократичних суспільств та в свою чергу не дозволяє особам маніпулювати з даними щодо осіб, які керували чи могли керувати транспортним засобом в момент порушення правил дорожнього руху, і як наслідок ухилятись від адміністративної відповідальності.

Щодо строку винесення постанови.

Позивач вказує, що відповідач мав би винести відповідну постанову впродовж 15 днів з дня виявлення факту можливого правопорушення.

Слід зауважити, що вказаний строк жодним чином не впливає на обсяг його прав, не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення, а навіть його можливе порушення, не звільняє позивача від передбаченої законом відповідальності.

Разом з тим, варто зауважити, що в даному випадку навіть і цей строк пропущеним не був, оскільки порушення мало місце 16.10.2020 року, п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення спливав 31.10.2020 року, тобто в суботу, в такому випадку, останній день строку переноситься на наступний робочий день - понеділок 02 листопада 2020 року.

Саме в цей день було винесено оскаржувану постанову, а тому жодні строки відповідачем пропущеними не були.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що оскаржувана постанова є цілком правомірною, факт порушення правил дорожнього руху знайшов соє підтвердження, позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення, постанова винесена уповноваженою на те особою із дотриманням передбаченої законом процедури.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що заявлений позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

залишити постанову серії РАМ № 278409742 від 02.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену провідним спеціалістом-інспектром з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Балковим Є.І. - без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та проголошено 01.02.2021 року.

Суддя О. М. Кіпчарський