Справа № 520/16782/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 р. № 520/16782/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроремстрой+" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроремстрой+" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 12.08.2020 №1827875/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №17 від 08.05.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 11.08.2020 №1821410/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №35 від 14.04.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 11.08.2020 №1821412/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №40 від 15.04.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 11.08.2020 №1821411/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №43 від 15.04.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 12.08.2020 №1827876/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №62 від 21.04.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №17 від 08.05.2020, №35 від 14.04.2020, №40 від 15.04.2020, №43 від 15.04.2020, №62 від 21.04.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних, які було подано Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроремстрой+";

- стягнути на користь ТОВ "Євроремстрой+" понесені судові витрати солідарно за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення комісії центрального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Державної податкової служби України про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на думку позивача, є протиправними, прийняті без врахування наданих позивачем пояснень та додаткових документів, тому підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 30.11.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзиви.

Відповідач - Головне управління ДПС у Харківській області, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та зазначив, що контролюючий орган діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, прийнявши рішення про включення позивача до переліку ризикових суб`єктів. З огляду на вищезазначене, та не надання позивачем необхідних первинних документів на підтвердження господарських операцій, ГУ ДПС у Харківській області правомірно прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних ТОВ "Євроремстрой+". У своєму відзиві відповідач просив суд розглядати справу за участю представника Головного управління ДПС у Харківській області.

Представник Держаної податкової служби України своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, відзив до суду не направив.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За приписами статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом з матеріалів адміністративної справи встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроремстрой+" зареєстроване за адресою: в`їзд Ващенківський , буд.4, літ. В-1, м.Харків , 61010. Вид діяльності за КВЕД: 43.9 - Інші спеціалізовані будівельні роботи.

Як платник податків та зборів перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області.

Судом встановлено, що 01.10.2019 між ТОВ "Євроремстрой+", в якості постачальника, укладено договір поставки №б/н з ТОВ "ХАРЗБУТ", в якості покупця, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується купити (прийняти і оплатити) запчастини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів, кількість та асортимент яких зазначені у видатковій накладній, яка додається до договору. Згідно пункту 2.4 вказаного договору поставка товарів здійснюється на умовах або EXW (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС 2010) - склад постачальника згідно замовлень покупця.

На виконання умов зазначеного договору позивачем поставлено товар відповідно до видаткової накладної №328 від 08.05.2020 та рахунку на оплату №387 від 08.05.2020.

Розрахунок на користь ТОВ "Євроремстрой+" від ТОВ "Харзбут" за отримані товарно-матеріальні цінності проведено в повному обсязі, згідно платіжного доручення №83460 від 22.05.2020.

Згідно до товарно-транспортної накладної №Р328 від 08.05.2020, товар було доставлено покупцю.

Для реалізації товару за вищевказаним договором товарно-матеріальні цінності, згідно податкової накладної №17 від 08.05.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_1 на підставі договору поставки товару №01/01-20 від 01.01.2020, що підтверджується видатковою накладною №142 від 07.05.2020. Водночас, зазначено, що товар було привезено до ТОВ "Євроремстрой+" самостійно постачальником власним транспортом, без укладання договору перевезення вантажів. На підтвердження вищезазначених операцій було складено та в подальшому направлено податковому органу податкову накладну №17 від 08.05.2020.

Судом з матеріалів справи встановлено, 01.11.2019 між ТОВ "Євроремстрой+", в якості постачальника, укладено Договір поставки №11/19 з ТОВ "СТО "АВТОШОП", в якості покупця, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати окремими партіями у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товари.

На виконання умов зазначеного договору позивачем було поставлено товар відповідно до видаткової накладної №245 від 14.04.20.

Розрахунок на користь ТОВ "Євроремстрой+" від ТОВ "СТО "АВТОШОП" за отримані товарно-матеріальні цінності проведено в повному обсязі, згідно платіжного доручення №3376 від 20.07.2020.

Згідно до товарно-транспортної накладної №Р245 від 14.04.2020, товар було доставлено покупцю.

Для реалізації товару за вищевказаним договором товарно-матеріальні цінності, згідно податкової накладної №35 від 14.04.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_2 на підставі договору поставки товару №01/20 від 01.01.2020, що підтверджується видатковою накладною №514 від 13.04.2020. Водночас, зазначено, що товар було привезено до ТОВ "Євроремстрой+" самостійно постачальником власним транспортом, без укладання договору перевезення вантажів. На підтвердження вищезазначених операцій було складено та в подальшому направлено податковому органу податкову накладну №35 від 14.04.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2019 між ТОВ "Євроремстрой+", в якості постачальника, укладено Договір поставки №б/н з ТОВ "ХАРЗБУТ", в якості покупця, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, покупцем було придбано товарно-матеріальні цінності, відповідно до видаткової накладної №267 від 15.04.2020.

Розрахунок на користь ТОВ "Євроремстрой+" від ТОВ "ХАРЗБУТ" за отримані товарно-матеріальні цінності проведено в повному обсязі, згідно платіжного доручення №83460 від 22.05.2020.

Згідно до товарно-транспортної накладної №Р267 від 15.04.2020, товар було доставлено покупцю.

Для реалізації товару за вищевказаним договором товарно-матеріальні цінності, згідно податкової накладної №40 від 15.04.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_1 на підставі договору поставки товару №01/01-20 від 01.01.2020, що підтверджується видатковою накладною №140 від 14.04.2020. Водночас, зазначено, що товар було привезено до ТОВ "Євроремстрой+" самостійно постачальником власним транспортом, без укладання договору перевезення вантажів. На підтвердження вищезазначених операцій було складено та в подальшому направлено податковому органу податкову накладну №40 від 15.04.2020.

Відповідно до наданих до позовної заяви документів, 01.10.2019 між ТОВ "Євроремстрой+", в якості постачальника, укладено Договір поставки №б/н з ТОВ "ХАРЗБУТ", в якості покупця, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, покупцем було придбано товарно-матеріальні цінності, відповідно до видаткової накладної №269 від 15.04.2020.

Розрахунок на користь ТОВ "Євроремстрой+" від ТОВ "ХАРЗБУТ" за отримані товарно-матеріальні цінності проведено в повному обсязі, згідно платіжного доручення №83460 від 22.05.2020.

Згідно до товарно-транспортної накладної №Р267 від 15.04.2020, товар було доставлено покупцю.

Для реалізації товару за вищевказаним договором товарно-матеріальні цінності, згідно податкової накладної №40 від 15.04.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_3 на підставі договору поставки товару №б/н від 01.02.2019, що підтверджується видатковою накладною №37 від 14.04.2020. Водночас, зазначено, що товар було привезено до ТОВ "Євроремстрой+" самостійно постачальником власним транспортом, без укладання договору перевезення вантажів. На підтвердження вищезазначених операцій було складено та в подальшому направлено податковому органу податкову накладну №43 від 15.04.2020.

Також судом встановлено, що 01.10.2019 між ТОВ "Євроремстрой+", в якості постачальника, укладено Договір поставки №б/н з ТОВ "ХАРЗБУТ", в якості покупця, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, покупцем було придбано товарно-матеріальні цінності, відповідно до видаткової накладної №297 від 21.04.2020 та рахунком на оплату №389 від 21.04.2020.

Розрахунок на користь ТОВ "Євроремстрой+" від ТОВ "ХАРЗБУТ" за отримані товарно-матеріальні цінності проведено в повному обсязі, згідно платіжного доручення №83460 від 22.05.2020.

Згідно до товарно-транспортної накладної №Р297 від 21.04.2020, товар було доставлено покупцю.

Для реалізації товару за вищевказаним договором товарно-матеріальні цінності, згідно податкової накладної №62 від 21.04.2020, були придбані у ФОП ОСОБА_4 на підставі договору поставки товару №01/01-20 від 01.01.2020, що підтверджується видатковою накладною №141 від 20.04.2020 та у ФОП ОСОБА_2 на підставі договору поставки товару №01/20 від 01.01.2020, що підтверджується видатковою накладною №516 від 20.04.2020 Водночас, зазначено, що товар було привезено до ТОВ "Євроремстрой+" самостійно постачальниками власним транспортом, без укладання договору перевезення вантажів. На підтвердження вищезазначених операцій було складено та в подальшому направлено податковому органу податкову накладну №62 від 21.04.2020.

На підставі здійснених господарських операцій ТОВ "Євроремстрой+", відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України, було складено наступні податкові накладні:

- №17 від 08.05.2020 на загальну суму в т.ч. ПДВ 27667,80 гривень;

- №35 від 14.04.2020 на загальну суму в т.ч. ПДВ 8798,09 гривень;

- №40 від 15.04.2020 на загальну суму в т.ч. ПДВ 6387,50 гривень;

- №43 від 15.04.2020 на загальну суму в т.ч. ПДВ 1125,01 гривень;

- №62 від 21.04.2020 на загальну суму в т.ч. ПДВ 95064,60 гривень та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманих позивачем квитанцій, всі податкові накладні прийнято, але їх реєстрацію зупинено, в квитанціях зазначено: "Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинені. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

З метою прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних та керуючись п.п.201.16.2. п.201.16 ст. 201 ПКУ ТОВ "Євроремстрой+", направило на розгляд комісії ГУ ДПС у Харківській області копії первинних документів, а також письмові пояснення до них.

Відповідно до отриманих повідомлень, вказані пакети документів було прийнято.

Позивачем на розгляд комісії були надані всі первинні документи, щодо операцій, на підставі яких було виписано податкові накладні, реєстрацію яких зупинено.

Також, позивач надав на розгляд комісії документи, щодо походження (приходу) будівельних матеріалів та їх використання.

Рішеннями комісії ДПС позивачу було відмовлено у реєстрації податкових накладних:

- рішення №1827875/41778778 від 12.08.2020 податкової накладної №17 від 08.05.2020;

- рішення №1821410/41778778 від 11.08.2020 податкової накладної №35 від 14.04.2020;

- рішення №1821412/41778778 від 11.08.2020 податкової накладної №40 від 15.04.2020;

- рішення №1821411/41778778 від 11.08.2020 податкової накладної №43 від 15.04.2020;

- рішення №1827876/41778778 від 12.08.2020 податкової накладної №62 від 21.04.2020.

Підставою для відмови відповідач зазначив, що товариством на розгляд комісії не надані копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні.

Позивач, не погодившись із зазначеними рішеннями податкового органу, звернувся за захистом своїх порушених прав до суду.

Надаючи оцінку вищезазначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики

За визначенням пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містяться у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (надалі - Порядок №117, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин щодо зупинення реєстрації податкових накладних), податкова накладна/ розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних: №17 від 05.05.2020; №35 від 14.04.2020; №40 від 15.04.2020; №43 від 15.04.2020; №62 від 21.04.2020 вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Водночас, фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, «достатні для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Згідно з вимогами пп. 6 та 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення зазначених пунктів Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

У свою чергу, реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена, як зазначено у квитанціях, через те, що ПН/РК відповідає певним вимогам «Критеріїв ризиковості платника податку», тобто, відповідачем 1 застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію накладних зупинено з підстав, які не передбачені Порядком №117.

Водночас, згідно з пунктами 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Згідно з пунктами 18-21 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена додатком № 2 до Порядку № 117.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Позивачем були надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом. Проте, в порушення вимог податкового законодавства відповідачем 1 прийнято спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Інші підстави у прийнятих рішеннях про відмову в здійсненні реєстрації не зазначені; зважаючи на відсутність зазначення конкретного документа, якого не вистачає або який складено з порушеннями та не приймається до уваги.

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв`язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

З огляду на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення комісії центрального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Державної податкової служби України про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних - від 12.08.2020 №1827875/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №17 від 08.05.2020; від 11.08.2020 №1821410/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №35 від 14.04.2020; від 11.08.2020 №1821412/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №40 від 15.04.2020; від 11.08.2020 №1821411/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №43 від 15.04.2020; від 12.08.2020 №1827876/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №32 від 21.04.2020 є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до пункту 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що у разі надходження до ДФС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи висновки суду про протиправність оскаржуваних рішень, суд, з метою належного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №17 від 08.05.2020; №35 від 14.04.2020; №40 від 15.04.2020; №43 від 15.04.2020; №62 від 21.04.2020.

Суд також зазначає, що обраний спосіб захисту, що зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

25.01.2021 від представника ТОВ "Єврорестрой+" надійшла заява про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 5575,00 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи заяви, суд зазначає наступне.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем на підтвердження обставин понесення витрат на професійну правничу допомогу до суду надано копії договору про надання правової допомоги №б/н від 12.05.2020, укладеного між ТОВ "Єврорестрой+" та Адвокатським об`єднанням "Кобрін і партнери" в особі адвоката Літвінової І.С., додаткова угода №1 від 11.11.2020 до договору про надання правової допомоги №б/н від 12.05.2020 року, акту наданих послуг №3 від 13.01.2021, рахунок на оплату №1 від 13.01.2021 та платіжне доручення №978 від 21.01.2021 про сплату 5575,00 грн.

Дослідивши надані представником позивача до суду докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд зазначає, що положеннями ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В той же час, положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що 12.05.2020 між позивачем, в якості клієнта за договором, і Адвокатським об`єднанням "Кобрін і партнери" в особі адвоката Літвінової І.С. було укладено договір про надання правової допомоги № б/н, відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання за завданням клієнта надавати необхідну правову допомогу клієнту при провадженні, зокрема адміністративних справ в будь-яких судах всіх рівнів, маючи право виступати в якості захисника та/або представника клієнта.

Також, представником позивача разом із заявою про ухвалення додаткового рішення до матеріалів справи долучено Додаткову угоду№1 до Договору про надання правової допомоги від 12.05.2020, в якому зазначено, що гонорар складає 500,00 грн за годину надання правової допомоги.

Як встановлено з акту виконаних робіт №3 від 13.01.2021 адвокатське об`єднання надало такі види правових послуг: проведення аналізу документів, проведення аналізу судової практики, надання консультації Замовнику, робота з документами, складання тексту позовної заяви, передача позовної заяви до суду. Кількість годин надання правової допомоги визначено 11,15 годин, загальна сума гонорару складає 5575,00 грн.

Понесені витрати підтверджуються платіжним дорученням від 21.01.2021 №978.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

При цьому, суд зазначає, що зі змісту норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої/правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет позову та обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на правничу допомогу у розмірі 5575,00 грн.

Отже, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроремстрой+" (в`їзд Ващенківський, буд.4, літ.В-1, м.Харків, 61010, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м.Київ, 04053, ) про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 12.08.2020 №1827875/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №17 від 08.05.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 11.08.2020 №1821410/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №35 від 14.04.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 11.08.2020 №1821412/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №40 від 15.04.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 11.08.2020 №1821411/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №43 від 15.04.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 12.08.2020 №1827876/41778778 щодо відмови в реєстрації податкової накладної №62 від 21.04.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №17 від 08.05.2020, №35 від 14.04.2020, №40 від 15.04.2020, №43 від 15.04.2020, №62 від 21.04.2020 у Єдиному реєстрі податкових накладних, які було подано Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроремстрой+".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроремстрой+" (в`їзд Ващенківський, буд.4, літ.В-1, м.Харків, 61010, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн 00 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 2787 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроремстрой+" (в`їзд Ващенківський, буд.4, літ.В-1, м.Харків, 61010, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн 00 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 2787 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл. 8, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Горшкова