Справа № 826/14299/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Київ № 826/14299/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особи проДержавного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Канівець Любові Миколаївни ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнання протиправним та скасування рішення від 08.08.2018, зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Канівець Любові Миколаївни (далі по тексту - відповідач), за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про:

скасування рішення від 08.08.2018 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

зобов`язання відповідача вчинити певні дії: зареєстровати право власності за позивачем на 67/72 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі прав та їх обтяжень.

Ухвалою суду від 12.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного рішення, оскільки позивачем було надано всі документи для реєстрації права власності на 67/72 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

05 жовтня 2018 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. Відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю з підстав правомірності прийняття оскаржуваного рішення, оскільки позивачем у заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.08.2018 не було вказано виду спільної власності вказаного нерухомого майна та не було додано до заяви судових рішень.

Треті особи будь-яких пояснень до суду не надали.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 27.11.2012 у справі №22-ц/2690/12531/12, рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.07.2012 скасовано, ухвалене нове, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано частково недійсним свідоцтво від 04 серпня 2008 року видане ОСОБА_1 про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , посвідчене державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., зареєстровано в реєстрі за №1-3940 (спадкова справа №23/2008).

Визнано за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування на 1/24 частину жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , що складається з житлового будинку - дерев`яного, жилою площею - 33,70кв.м., загальною площею - 43.70кв.м., зазначений в плані під літ. «А», надвірні будівлі та споруди: сарай з погребом під літ. «Б», навіс - під літ. «Н», вбиральня - під літ. «Ж», спорудження під №1-3, №І.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 25.09.2014 у справі №22-ц/796/6717/2014, рішення Подільського районного суду м. Києва від 7 квітня 2014 року скасовано та постановлено нове за яким: позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено частково, а саме:

Визнано частково недійсним свідоцтво про прийняття спадщини від 04 серпня 2008 року видане ОСОБА_1 про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської нотаріальної контори Пилипчук О.І. (зареєстрованого в реєстрі №1-3940 (спадкова справа №23/2008).

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/36 частину жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/36 частину жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/24 частину жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/24 частину жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся 02.08.2018 до Центру надання адміністративних послуг Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

До вказаної заяви було додано: копію паспорту серія та номер: НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві та свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-3940, видавник: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Канівець Любові Миколаївни від 08.08.2018 №42437114 відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку із тим, що заявником подано заяву щодо реєстрації права власності на цілу частку житлового будинку, проте, згідно відомостей Державного реєстру речових прав, житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 зареєстровано в спільній частковій власності за іншими особами.

Звертаючи до суду з даним адміністративним позовом позивач зазначає, що ним було надано всі документи для реєстрації права власності на 67/72 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Крім того, позивач зазначає, що посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що позивач надав документи на реєстрацію права власності на весь житловий будинок не відповідає дійсним обставинам, оскільки позивач надав свідоцтво про право власності на спадщину за законом, всі рішення судів та технічний паспорт.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням та у зв`язку із цим про зобов`язання вчинити дії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови, підстави та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно встановлені Законом №1952-IV та постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якою затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка набрала чинності 01.01.2016 (Порядок №1127).

Відповідно до статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Закону України №1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статті 4 Закону №1952-IV державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону №1952-IV державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, відповідно до вимог пунктів 1, 14 частини першої статті 27 Закону №1952-IV проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Пунктом 9 Порядку №1127 передбачено, що разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

При прийнятті рішення державний реєстратор повинен дотримуватись порядку державної реєстрації прав та їх обтяжень, який визначено частиною третьою статті 10 Закону №1952-IV, в тому числі зобов`язаний здійснити належну перевірку поданих заявником документів.

Зокрема, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно частини четвертої статті 18 Закону №1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до п. 12 Порядку №1127 під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 02.08.2018 звернувся до Центру надання адміністративних послуг Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

До вказаної заяви було додано: копію паспорту серія та номер: НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві та свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-3940, видавник: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Канівець Любові Миколаївни від 08.08.2018 №42437114 відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку із тим, що заявником подано заяву щодо реєстрації права власності на цілу частку житлового будинку, проте, згідно відомостей Державного реєстру речових прав, житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 зареєстровано в спільній частковій власності за іншими особами.

Відмовляючи у державній реєстрації прав відповідач у відзиві на позов зазначив, що ним було здійснено відповідні пошуки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за результатами яких встановлено, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності: 1/36 - ОСОБА_6 , 1/36 - ОСОБА_2 , 1/24 - ОСОБА_5 , 1/24 - ОСОБА_4 , 1/24 - ОСОБА_6 .

Вищевказане закріплює те, що 13/72 нерухомого майна належить на праві приватної власності третім особам і містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому реєстрація за позивачем цілої частини нерухомого майна неможлива.

Твердження позивача, що він надав всі документи на реєстрацію права власності на частину житлового будинку не відповідає матеріалам справи, оскільки згідно картки прийому заяви від 02.08.2018 №132996619, яка наявна в матеріалах справи, останній надав лише: копію паспорту серія та номер: НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві та свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-3940, видавник: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора.

Відповідно до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.08.2018 ОСОБА_1 не вказав вид спільної власності (спільна сумісна чи спільна часткова власність) нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Канівець Любов Миколаївною рішення від 08.08.2018 №42437114 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень прийнято на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, а тому в задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення від 08.08.2018 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, має бути відмовлено.

У зв`язку із тим, що судом визнано правомірним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Канівець Любові Миколаївни від 08.08.2018 №42437114 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії: зареєструвати право власності за позивачем на 67/72 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі прав та їх обтяжень, також має бути відмовлено.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін