Справа № 466/9041/20
Суддя: Єзерський Р. Б.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/9041/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у режимі відео конференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Тишка Романа Мирославовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

установив:

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з адміністративним позовом до інспектора СРПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Тишка Романа Мирославовича, в якому просить суд скасувати постанову винесену інспектором СРПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Тишком Романом Мирославовичем серії БАБ №233203 від 06.11.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що, що постановою серії БАБ №233203 від 06.11.2020 в справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В постанові інспектора СРПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Тишка Романа Мирославовича вказано, що ОСОБА_1 06.11.2020 о 17 год. 50 хв. на автодорозі М.12, керуваючи транспортним засобом марки Фольцваген гольф, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував транспортним засобом у темну пору доби, у якому не горіла лампа лівої фари, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України.

Зазначає, що він 06 листопада 2020 року о 16:51 год. заїхав на заправку та виїжджаючи з неї впевнився у технічній справності свого автомобіля продовжив свій рух. По дорозі проїжджав пост поліції, проїхав його, працівники поліції його не зупиняли. В подальшому на відстані 24 км від попереднього посту його зупинив інспектор СРПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Тишко Роман Мирославович, спочатку не повідомивши його про причину зупинки, на його запитання про причину зупинки, повідомив його, що він порушив ч. 1 ст. 121 КУпАП. Жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП інспектор поліції йому не надав. Коли він вийшов із свого автомобіля, то побачив лише, що дві фари його автомобіля працюють, в подальшому інспектором поліції складено відносно нього вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. В подальшому він продовжив свій рух до м. Львова, по дорозі проїжджав ще один пост поліції, та працівниками поліції він зупинений не був.

Вважає зазначену постанову про адміністративне правопорушення такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки прийнята не лише з порушенням процесуальних норм законодавства України про адміністративні правопорушення, але й без належних на те правових підстав, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, жодних правил дорожнього руху він не порушував.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник СРПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями, з відміткою про вручення, відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №233203 від 06.11.2020 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., за те, що ОСОБА_1 06.11.2020 о 17 год. 50 хв. на автодорозі М.12, керуваючи транспортним засобом марки Фольцваген гольф, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував транспортним засобом у темну пору доби, у якому не горіла лампа лівої фари, чим порушив п. 31.4.3 в ПДР України.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП, передбачає відповідальність водіїв, що мають несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до 31.4.3 в ПДР України: зовнішні світлові прилади, не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП не надано.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП)

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В судове засідання відповідач чи представник відповідача не з`явився, крім того не представили суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надали документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, згідно з ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, а тому суд вважає, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №233203 від 06.11.2020 слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи прийнято обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 243-246, 250, 264-2 КАСУ, ст. 122 ч. 1, 268 КУпАП, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до інспектора СРПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Тишка Романа Мирославовича, місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Валова, 11 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №233203 від 06.11.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 440 (чотириста сорок) гривень, 00 копійок.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 29.01.2021 року.

Суддя Р. Б. Єзерський