Справа № 640/18782/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Київ № 640/18782/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36)

до Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01001, м. Київ,

пров. Музейний, 2-д)

про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі по тексту - відповідач, ГТУЮ у м. Києві), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 10 вересня 2018 року №155/кс «Про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 від 15.08.2018» (надалі по тексту - оскаржуваний наказ).

Заявлену вимогу позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваний наказ суперечить вимогам законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що оскаржуваний наказ видано правомірно, адже державним реєстратором при прийнятті рішення про відмову у проведенні державної реєстрації права власності на відповідний об`єкт нерухомості було допущено порушення норм законодавства.

З огляду на викладене вище, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

15 серпня 2018 року на розгляд до відповідача надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення про відмову у проведенні державної реєстрації права власності від 02 серпня 2018 року №42348576, яке прийняте державним реєстратором Кулик Н.М. за результатом розгляду заяви про проведення державної реєстрації права власності від 27 липня 2018 року №29370794. У скарзі ОСОБА_1 просив повторно розглянути його заяву та видати йому витяг з права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві 05 вересня 2018 року складено висновок, згідно з яким, скаргу слід задовольнити частково, а рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень - скасувати.

Зі змісту висновку вбачається, що у державній реєстрації права власності на гаражний бокс було відмовлено, оскільки: надані для проведення такої реєстрації документи містили розбіжності, а саме у довідці від 25 червня 2018 року №725, виданій гаражно-будівельним кооперативом «Енергетик-2», зазначено площу « 40 кв.м», в той час як технічний паспорт містить інформацію про площу « 39 кв.м»; для проведення державної реєстрації не надано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Комісія прийшла до висновку, що в частині відмови у проведенні державної реєстрації, яка стосується площі гаражного боксу, рішення є правомірним. Однак, в частині, яка стосується декларації про готовність об`єкта до експлуатації, рішення є таким, що має бути скасоване, оскільки державний реєстратор не мав права витребовувати такий документ.

На підставі висновку Комісії 10 вересня 2018 року відповідачем видано оскаржуваний наказ.

Вважаючи наказ протиправним і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на гаражний бокс ОСОБА_1 було подано заяву разом із довідкою гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик-2» від 25 червня 2018 року №725, витягом з наказу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22 вересня 2014 року №149 «Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна», копією договору про право тимчасового довгострокового користування землею від 23 травня 2000 року №90-5-00063, технічним паспортом.

Державним реєстратором у наданих документах було встановлено розбіжність у зазначеній площі гаражного боксу. Слід відзначити, що відмова у проведенні державної реєстрації з цієї підстави відповідачем визнана правомірною, а тому суд не буде надавати їй оцінку.

Разом з тим, відмова у проведенні державної реєстрації з підстави ненадання декларації про готовність об`єкта до експлуатації, на думку відповідача, є необґрунтованою. На підтвердження правильності своєї позиції відповідач посилався на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (надалі по тексту - Закон України №1952-IV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (надалі по тексту - Порядок №1127 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як зазначив відповідач, вимога державного реєстратора щодо надання декларації про готовність об`єкта до експлуатації суперечить пунктам 40 та 42 Порядку №1127, згідно з якими, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України №1952-IV, іншими законами України та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Разом з тим, суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши викладені норми законодавства, не погоджується з твердженнями відповідача та зазначає, що пункт 42 Порядку №1127 стосується тих об`єктів, які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року. Водночас, гаражний бокс, з метою оформлення права власності на який ОСОБА_1 звернувся до органу реєстрації, збудований вже після 1992 року.

Пунктом 41 Порядку №1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться у цьому Реєстрі.

При цьому, у пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 06 жовтня 2016 року №1666-VIII обумовлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним реєстром документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, виданих (оформлених) до запровадження функціонування такого Єдиного реєстру, для проведення реєстраційних дій у випадках, передбачених законодавством, заявником обов`язково подається документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, у паперовій формі.

Отже, підсумовуючи викладене, суд робить висновок, що для реєстрації права власності на гаражний бокс, збудований після 05 серпня 1992 року, заявнику необхідно було подати: документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; документ, що підтверджує прийняття об`єкта в експлуатацію; довідку кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; технічний паспорт на гараж.

Враховуючи, що документ, який підтверджує прийняття об`єкта в експлуатацію ОСОБА_1 державному реєстратору надано не було, останнім рішення про відмову у проведенні державної реєстрації прийнято правомірно, а саме за наявності підстав, передбачених статтею 24 Закону України №1952-IV.

Таким чином, оскаржуваний наказ є таким, що підлягає скасуванню як протиправний.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10 вересня 2018 року №155/кс «Про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 від 15.08.2018».

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук