Справа № 522/18941/20
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/109/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в місті Одеси справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Головного управління міграційної служби України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 27 жовтня 2020 року співробітниками ГУ ДМВ України в Одеській області було виявлено особу, яка назвалась громадянином Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушив правила перебування іноземців в Україні - ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні. Перевіркою встановлено, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 прибув на територію України 19.02.2016 року легально, по паспортному документу громадянина Узбекистану для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , терміном дії з 25.07.2013 року по 24.07.2023 року. На даний час громадянин Узбекистану ОСОБА_1 на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має. 27.10.2020 за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні стосовно громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 003918 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 27.10.2020 року ПН МОД № 003960 був притягнутий до адміністративної відповідальності штрафу в розмірі 2 500 грн. Відповідач не звертався до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У визначений термін громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з території України не виїхав. У відповідача відсутній паспортний документ обов`язкова наявність якого визначена ст. 9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародними договорами України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи. У ГУ ДМС України в Одеській області є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухиляється від виконання рішення про примусове повернення та існує ризик його втечі.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, не має грошових коштів та родичів на території України. Враховуючи викладене, Відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі постанови адміністративного суду.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі.

05 листопада 2020 року від громадянина Узбекистану ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням останнього на самоізоляції. Розгляд справи був відкладений.

В судове засідання 26 січня 2021 року з`явився представник ГУ ДМС України Талишханова Ф.М. підтримала вимоги, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, сповіщався належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що Рішенням №35 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства від 29.08.2018 року, громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено примусово повернути в країну походження громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України до 27 вересня 2018 року. Повідомлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове повернення іноземця в країну походження та роз`яснено порядок оскарження даного рішення в судовому порядку.

27 жовтня 2020 року співробітниками ГУ ДМВ України в Одеській області було виявлено особу, яка назвалась громадянином Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушив правила перебування іноземців в Україні - ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні.

Перевіркою встановлено, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 прибув на територію України 19.02.2016 року легально, по паспортному документу громадянина Узбекистану для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , терміном дії з 25.07.2013 року по 24.07.2023 року.

На даний час громадянин Узбекистану ОСОБА_1 на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

27.10.2020 за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні стосовно громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 003918 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 27.10.2020 року ПН МОД № 003960 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 2500грн.

Відповідач не звертався до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі - Закон), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки громадянин Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконав у встановлений строк без поважних причин рішення міграційної служби про примусове повернення; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, зважаючи на те, що відповідач порушив правовий режим знаходження його на території України, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового видворення відповідача за межі території України.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Узбекистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Повний текст рішення складено 01 лютого 2021 року.

Суддя Л.М. Чернявська