Справа № 520/3157/2020
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р.Справа № 520/3157/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, по справі № 520/3157/2020

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 06.02.2020 року № UA807000/2020/000442/2.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 року адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 06.02.2020 року № UA807000/2020/000442/2.

Стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року та прийняти нове судове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 року без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.10.2017 року між ОСОБА_1 , як Покупцем, та ТОВ «Бриджстоун СНГ», як Продавцем, було укладено Контракт DLR/0066-PSR (даті за текстом - Договір).

Відповідно до п. 1 наведеного Договору. Продавець продає, а Покупець купує шини Bridgestone, Firestone, які іменовані в подальшому Товар, в кількості, асортименті, по цінам та в строки, що зазначені в Додаткових угодах (Додатках), які є невід`ємною частиною даного Договору.

12.07.2019 року позивач уклав Додаткову угоду з ТОВ «Бриджстоун СНГ» на наступну поставку.

02.03.2020 вантажний транспортний засіб днз. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з придбаним майном позивача заїхав на митний пост «Харків-Центральний» з метою розмитнення майна. Даний товар надійшов на адресу ФОП ОСОБА_1 за прямою зовнішньоекономічною угодою №DLR/0066-PSR від 03.10.2017, укладеною з контрагентом ООО "БРИДЖСТОУН СНГ" Росія.

Особою, уповноваженою на декларування ОСОБА_2 була подана електрона митна декларація (далі - ЕМД) №UA807170/2020/005565 на 7 товарів, у тому числі на товар №5 із наступним описом: « 1. Шини пневматичні, гумові , безкамерні, літні, нові, призначені для легкових та вантажопасажирських автомобілів: 195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150 91Н TL; арт. 1147 8-80 шт. Торгівельна марка - Bridgestone Со. Див. «електроний інвойс»; 2. Місць 80 NG; 3.0».

У вказаній ЕМД митна вартість товару №5 позивача була визначена за основним методом на підставі рахунку-фактури від 29.01.2020 №740026855 та заявлена у розмірі 133040 російських рублів.

Разом з митною декларацією особою, уповноваженою на декларування товарів - ОСОБА_2 були надані, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44 вказаної ЕМД:

- за кодом « 0380» - рахунок-фактура від 29.01.20 №740026855;

- за кодом « 0271» - пакувальний лист від 29.01.2020 №740026855 ;

- за кодом « 0730» - автотранспортна накладна від 29.01.2020 №;

- за кодом « 0862» - декларація про походження товару від 29.01.2020 №740026855;

- за кодом « 3001» - банківський платіжний документ, що стосується товару від 23.01.2020 №+00122/000198268;

- за кодом « 3008» - документ, що підтверджує вартість страхування від 29.01.2020 №740026855;

- за кодом « 3014» - прейскурант виробника товару від 25.10.2019 Лето-2020;

- за кодом « 4103» - доповнення до зовнішньо-економічного договору від 01.11.2018;

- за кодом « 4103» - доповнення до зовнішньо-економічного договору від 12.07.2019;

- за кодом « 4104» - зовнішньо-економічний договір купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, та подання якого для митного оформлення від 03.10.2017 №DLR/0066-PSR;

- за кодом « 4207» - договір про надання послуг митного брокера від 28.01.2018 №20190128;

- за кодом « 9610» - копія митної декларації країни відправника від 30.01.2020 №10210200/300120/0022472.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UА807170/2020/005565 від 03.02.2020 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР за кодами:

105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів;

106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.

За результатами вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння фактурної вартості з рівнем митної вартості подібних товарів, оформлених митними органами раніше, посадовою особою митного поста «Харків-центральний» був направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів до спеціалізованого підрозділу - відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Слобожанської митниці Держмитслужби.

Співробітником відділу контролю митної вартості за результатами вивчення запиту були встановлені наступні обставини:

- задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями Держмитслужби раніше;

- подані до митного оформлення документи (зовнішньоекономічна угода, інвойс, специфікація) не підтверджують в повній мірі задекларований найменший рівень митної вартості.

У відповідності до приписів ч.3 ст. 53 МКУ відповідач направив письмову вимогу позивачу та зобов`язав протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

04.02.2020 позивачем було надіслано до відповідача лист роз`яснення від продавця (ТОВ «Бриджстоун СНГ») про підтвердження того, що автошина арт. 11478 195/65 R15 ЕСОРІА 91Н TL має по факту на шині маркування 195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150А 91Н .

05.02.2020 позивачем додано додаткові документи, а саме: дві митні декларації та рахунки-фактури (інвойси) до них, оформлені Київською митницею Державної митної служби України за цінами, які заявлялися до митною оформлення у Слобожанській митниці.

Розглянувши подані документи відповідач прийшов до висновку, що в зв`язку з тим, що заявлений декларантом рівень митної вартості значно менший рівня на подібні товари, що оформлювалися у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваного товару, митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись частиною 6 статті 54, статтями 57-64 Митного кодексу України митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 06.02.2020 №UА807000/2020/000442/2 на підставі митної вартості за резервним методом. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС про митне оформлення подібного товару за рівнем митної вартості 30,75 дол. США за 1 шт. товару (ЕМД №UА100100/2020/570888).

Підставою для прийняття Відповідачем вказаних рішень стали висновки митного органу про те, що: 1) надані декларантом до митного оформлення товару документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з неподанням декларантом витребовуваних документів, передбачених ч. 3 cm. 53 Митного кодексу України, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості: 2) не надана декларантом інформація щодо угод на ідентичні товари: 3) не надано декларантом інформацію щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом інформація: - щодо ідентичних та подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; 5) не надана декларантом інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрати, понесених виробником у зв`язку з виробництвом товарів; - витрати на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржувані рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято незаконно, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, декларантом позивача до митного оформлення товару разом з митною декларацією №UA807170/2020/005565 від 03.02.2020 року були надані наступні документи а саме: рахунок-фактура від 29.01.20 №740026855; пакувальний лист від 29.01.2020 №740026855 ; автотранспортна накладна від 29.01.2020 №; декларація про походження товару від 29.01.2020 №740026855; банківський платіжний документ, що стосується товару від 23.01.2020 №+00122/000198268; документ, що підтверджує вартість страхування від 29.01.2020 №740026855; прейскурант виробника товару від 25.10.2019 Лето-2020; доповнення до зовнішньо-економічного договору від 01.11.2018; доповнення до зовнішньо-економічного договору від 12.07.2019; зовнішньо-економічний договір купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, та подання якого для митного оформлення від 03.10.2017 №DLR/0066-PSR; договір про надання послуг митного брокера від 28.01.2018 №20190128; копія митної декларації країни відправника від 30.01.2020 №10210200/300120/0022472.

Отже, декларантом позивача було надано всі документи в підтвердження заявленої митної вартості товару.

Відповідач, не погодившись з заявленою декларантом позивача митною вартістю товару ввезеного на митну територію України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 06.02.2020 року № UA807000/2020/000442/2 за резервним методом.

Відповідно до ч.1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.6 ст. 54 МК орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товару виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару.

Колегія суддів вважає рішення про коригування митної вартості товарів від 06.02.2020 року № UA807000/2020/000442/2 незаконним, з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 1,2 ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 06.03.2019 року по справі №809/278/17, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

З матеріалів справи слідує, що наявність сумнівів у правильності визначення митної вартості товару відповідач обгрунтовує тим, що декларантом позивача під час митного оформлення товару надано не всі документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, а також надано документи, які не містять всіх відомостей, що підтверджують митну вартість товару.

Прийняттю оспорюваного рішення про коригування митної вартості спірного товару передувала процедура проведення консультацій між митним органом та декларантом відповідно до п.5 ст. 55 та п.4 ст. 57 МК України.

Відповідно до п.5 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Пунктом 4 статті 57 МК України передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Результати проведеної консультації між митним органом та декларантом наведено в електронному повідомленні від 04.02.2020 року ( а.с.112).

Згідно вказаного повідомлення під час проведення митного огляду було встановлено розбіжності між відомостями вказаними в Митній декларації та маркуванням на товарі №5. Митним органом у вказаному вище повідомленні було витребувано в підтвердження митної вартості товару всі додаткові документи, передбачені ч.3 ст. 53 МК України.

У відповідності до п.2 ч.4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Між тим, електронне повідомлення не містить обгрунтованих відомостей про причини, за яких заявлена декларантом позивача митна вартість не може бути визнана, в повідомленні зазначено лише щодо розбіжностей між відомостями вказаними в Митній декларації та маркуванням на товарі №5, однак не зазначено, які саме документи, визначені ч.2 ст. 53 МК України, подані декларантом під час митного оформлення товару в підтвердження митної вартості товару, містили неповні відомості щодо митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом позивача, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обгрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

При цьому, колегія суддів зазначає, що митний орган може витребувати лише ті додаткові документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК.

Проте, колегія суддів зазначає, що електронне повідомлення відповідача не містить обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, тобто, не наведено, які недоліки в поданих документах або їх відсутність стали підставою для відмови у митному оформленні за митною вартістю зазначеною декларантом позивача.

Посилання відповідача у повідомленні на наявність розбіжностей між відомостями вказаними в Митній декларації та маркуванням на товарі №5, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки 04.02.2020 року позивачем було надіслано відповідачу лист роз`яснення від продавця про підтвердження того, що автошина арт. 11478 195/65 R15 ECOPIA EP150 91H TL має по факту на шині маркування 195/65 R15 ECOPIA EP150А 91H.

Також, 05.02.2020 позивачем в підтвердження митної вартості товару було додатково надано дві митні декларації та рахунки-фактури (інвойси) до них.

Отже, враховуючи наведене вище колегія суддів приходить до висновку про не підтвердження відповідачем наявності обгрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом позивача, та як наслідок правомірності витребування додаткових документів.

При цьому, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів грунтується на висновках митного органу про те, що відомості використані декларантом для визначення митної вартості товару не підтверджені в повній мірі документально, а також подані документи, що зазначені у частині другій статті 53 МКУ не місять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 МК України.

Проте, у вказаному рішенні не зазначено, які саме документи, зазначені у ч.2 ст. 53 МКУ не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та які саме документи, визначені ч. 2 ст. 53 МКУ, не було надано декларантом позивача в підтвердження митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості товарів також відсутні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Посилання митниці у рішенні на наявність розбіжностей у прайс-листі, відсутність позиції з вказаною країною походження, що, на думку митниці, свідчить про відсутність у наданих позивачем документах, передбачених ч.2 ст. 53 МК України всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товару колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки прайс-лист відноситься до переліку додаткових документів, визначених ч.3 ст. 53 МК України, які можуть бути витребувані тільки у разі не надання декларантом в підтвердження митної вартості товару документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України, рішення митного органу не містить посилань, які саме документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України містили розбіжності щодо митної вартості товару та яких документів не вистачало для її підтвердження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості спірного товару прийнято з порушенням митного законодавства.

За таких обставин, рішення про коригування митної вартості товару за змістом є незаконним.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, відповідачем не виконано обов`язок покладений приписами вказаної статті та не доведено правомірності оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 року по справі № 520/3157/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 29.01.2021 року