Справа № 440/5979/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. ПолтаваСправа №440/5979/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/5979/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

16.10.2020 позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - позивач, ТОВ "Єристівський ГЗК"), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому, з урахуванням уточнень до позову, просить визнати протиправною та скасувати у повному обсязі картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.06.2020 №UA110370/2020/00125.

Позовні вимог обґрунтовує посиланням на те, що в силу положень статті 260 Митного кодексу України декларант має право подати митному органу тимчасову митну декларацію у разі коли він не володіє точними відомостями про характеристики товарів необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку. Позивач при ввезенні на митну територію України великогабаритних шин скористався зазначеним правом, оскільки між ним та відповідачем існував не вирішений спір щодо визначення коду товару за УКТЗЕД. Однак митний орган відмовив у прийнятті митної декларації посилаючись на довільне трактування положень згаданої норми.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 47-63). Свою позицію мотивує посиланням на те, що на момент подання тимчасової митної декларації позивач володів усіма необхідними даними про характеристики товару, а тому мав подати митну декларацію у загальному порядку з визначенням коду товару відповідно до вимог УКТЗЕД. На переконання відповідача, положеннями митного законодавства закріплено можливість подання тимчасової декларації у разі відсутності у декларанта інформації про характеристики товару, а не про його код згідно з УКТЗЕД. Позивачем задекларовано товар в товарній підкатегорії згідно з УКТЗЕД, зазначивши при цьому в графі 47 МД неправильну ставку ввізного мита в розмірі 10%, яка не відповідає заявленому коду товару відповідно до Закону України "Про митний тариф" від 19.09.2013 №584-VII. Зазначив, що в порушення Порядку заповнення МД, позивач у тимчасовій МД №UA110370/2020/006737 зазначив код товару, якому не відповідає найбільша ставка ввізного мита даної товарної позиції. Звертає увагу на те, що позивачем 24.06.2020 до митного поста подана нова митна декларація UA110380/2020/001036 типу ІM40ДЕ на цей же товар, але з декларуванням його в товарній підкатегорії згідно з УКТЗЕД, ставка ввізного мита 10%, чим фактично засвідчив свою згоду з карткою відмови №UA110370/2020/00125, яку наразі оскаржує.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с. 88-92), в якій зазначив, що відповідно до приписів статті 257 Митного кодексу України та Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №450 від 21.05.2012, до митної декларації обов`язково вносяться відомості про код товару згідно з УКТЗЕД, за неможливості правильного визначення якого у декларанта виникає право подати тимчасову митну декларацію. Судове рішення у справі №440/4896/19 є додатковою інформацією щодо визначення коду товару за УКТЗЕД, яку митний орган, всупереч приписам пункту 29 Положення №450, ігнорує.

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, з урахуванням строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Єристівський ГЗК" є юридичною особою, основним видом діяльності якого є добування залізних руд (код КВЕД 07.10), що підтверджується записами витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 7-8).

01.12.2018 між ТОВ "Єристівський ГЗК" (Покупець) та " ОСОБА_1 ", Нідерланди (Продавець) укладено довгостроковий договір поставки шин №FYM-TSTH-19-23, що учасниками справи не заперечується.

24.06.2020 з метою митного оформлення товару, отриманого за вищезазначеним договором, позивачем до митного поста "Кременчук" Дніпровської митниці Держмитслужби надана електронна митна декларація типу ІМ 40 ТН №UA110370/2020/006737 на товар: шини гумові, нові, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження 250: - а/шина "Michelin" 40.00 R 57 XDR3 МВ4 Е4R TL - 6 шт, пневматичні, безкамерні, радіальні, спеціальні, великогабаритні, позашляхові, малюнок протектору не типу "ялинка", шини призначені для кар`єрних автосамоскидів CATERPILLAR 793D (вантажопідйомністю 218 тн), мають глибокий протектор для кам`янистого ґрунту, технічні характеристики: розмір шини 40.00R57. У графі 33 митної декларації №UA110370/2020/006737 декларантом зазначено код товару (а.с. 11-12).

Під час здійснення митного контролю посадовими особами митного поста "Кременчук" Дніпровської митниці Держмитслужби була надана відмова у митному оформлені випуску товарів за митною декларацією позивача №UA110370/2020/006737 з наданням картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110370/2020/00125 від 24.06.2020 (а.с. 14-16) з наступною мотивацією: "У митному оформленні відмовлено у зв`язку з невідповідністю положенням частини 1 статті 260 МКУ та пункту 29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2012 №450 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 24.04.2019 №344), у частині, що передбачає не володіння точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку. У даній МД (ІМ40ТН) зазначено всі характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку. Контроль правильності заявленого декларантом коду товару згідно УКТНЗЕД за даною партією товару не здійснювався. Суперечності щодо тлумачення положень УКТНЗЕД відсутні. Для завершення митного оформлення товарів і їх поміщення у заявлений митний режим необхідно подати митну декларацію, заповнену у звичайному порядку, у відповідності до положень частини 1 статті 258 МКУ. Оскарження відмови може бути здійснено у відповідності до положень глави 4 МКУ".

Того ж дня ТОВ "Єристівський ГЗК" до митного поста "Кременчук" Дніпровської митниці Держмитслужби була надана нова електронна митна декларація типу ІМ 40 ДЕ №UA110380/2020/001036 на зазначений вище товар. У графі 33 митної декларації позивачем зазначено код товару (а.с. 75-76).

Разом з цим, не погоджуючись із правомірністю картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.06.2020 №UA110370/2020/00125, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, викладеним у заявах по суті, суд виходить з наступного.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, урегульовані положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (надалі - МК України).

Відповідно до пунктів 20, 23 та 24 частини першої статті 4 МК України митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством, відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтею 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Частиною першою статті 260 МК України визначено, що якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати митному органу тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Пунктом 29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 (надалі - Положення №450), передбачено, що декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи у разі, коли декларант не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, зокрема коли:

- точні відомості про код товару згідно з УКТЗЕД або характеристики, які впливають на оподаткування товару, зокрема особливими видами мита, можуть бути встановлені після проведення їх дослідження;

- у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару згідно з УКТЗЕД виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, розв`язання яких вимагає додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо;

- відомості про кількісні характеристики товарів можуть бути встановлені після навантаження товарів на транспортний засіб або вивантаження товару з транспортного засобу;

- ціна товарів визначається за формулою.

Відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.09.2012 №1011, в режимі ввезення (ІМ), зокрема, вирізняються такі типи МД: 1) ЕЕ - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення; 2) ДЕ - додаткова декларація до попередньої митної декларації; 3) ТН - тимчасова митна декларація на товари, точні відомості про код згідно з УКТЗЕД яких можуть бути встановлені після проведення їх дослідження, отримання додаткової інформації тощо.

Стаття 257 МК України регламентує процедуру декларування.

Так, відповідно до частин першої та шостої статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 5 частини восьмої статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

З оскаржуваної картки відмови слідує, що позивачу відмовлено у митному оформленні товарів, оскільки у поданій МД (ІМ 40 ТН) зазначено всі характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку; суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД відсутні.

Разом з цим, аналіз приписів частини першої статті 260 МК України та пункту 29 Положення №450 дає підстави для висновку, що наявність у вказаному пункті прислівника "зокрема" свідчить про те, що зазначені у цьому пункті випадки здійснення декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, з використанням тимчасової митної декларації не є вичерпним.

Крім того, виходячи з положень статті 257 МК України можна дійти висновку про те, що при декларуванні товару до митної декларації вносяться відомості про нього. До відомостей про товар, які вносяться декларантом до митної декларації для митного оформлення, обов`язково вноситься код УКТЗЕД. При цьому, суд зауважує, що поняття "точні відомості про характеристики товарів" чинним митним законодавством не визначене.

З огляду на викладене та враховуючи невичерпність перелічених у пункті 29 Положення №450 випадків здійснення декларування партії товарів, ввезених на митну територію України з використанням тимчасової митної декларації, суд вважає, що позивач у спірному випадку мав право на подання до митного органу тимчасової митної декларації, оскільки не володів точними відомостями про характеристику ввезеного товару.

У відзиві на позовну заяву митний орган наполягає на відсутності у позивача права на подання тимчасової митної декларації типу ІМ 40 ТН №UA110370/2020/006737 з огляду на обставини не проведення за вказаною декларацією контролю правильності заявленого коду УКТЗЕД імпортованого товару та відсутності між декларантом та митним органом будь-яких суперечностей з приводу коду УКТЗЕД такого товару.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що митницею раніше вже здійснювався митний контроль аналогічного імпортованого позивачем товару позивача на підставі іншої митної декларації і між митним органом та Товариством виникали суперечності з приводу правильності визначеного останнім у деклараціях коду УКТЗЕД імпортованого товару.

Так, у провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебувала справа №440/4896/19 за позовом ТОВ "Єристівський ГЗК" до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №806060/2019/00086 від 25.11.2019; визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 25.11.2019.

Предметом судового розгляду у зазначеній справі було рішення митниці про визначення коду товару, яким митний орган змінив код за УКТЗЕД товару з коду на код під час декларування товару, придбаного за довгостроковим договором поставки шин від 1.12.2018 №FYM-TSTH-19-23.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/4896/19 позовні вимоги ТОВ "Єристівський ГЗК" задоволено. Суд визнав протиправним та скасував рішення Полтавської митниці ДФС України про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 25.11.2019; визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №806060/2019/00086 від 25.11.2019 (а.с. 96-106).

При цьому суд зауважує, що на момент подання тимчасової митної декларації від 24.06.2020 №UA110380/2020/006737 зазначене рішення суду не набрало законної сили, а відтак між сторонами продовжував існувати спір щодо визначення коду товару за УКТЗЕД стосовно ввезених позивачем шин, придбаних за довгостроковим договором поставки шин від 01.12.2018 №FYM-TSTH-19-23.

Суд враховує те, що 24.03.2020 ТОВ "Єристівський ГЗК" надало митному органу лист за №884/03-20 (а.с. 95), яким поінформувало митницю про те, що у зв`язку з оскарженням в судовому порядку картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806060/2019/00086 від 25.11.2019 та рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 25.11.2019, Товариство має намір подавати тимчасові митні декларації за кодом УКТЗЕД .

Тож позивач ще до подання електронної митної декларації ІМ40ТН №UA110370/2020/006737 від 24.06.2020 повідомив митний орган про те, що в наявності є не вирішений судовий спір щодо визначення коду товару за УКТЗЕД, а тому точні відомості про код товару за УКТЗЕД будуть встановлені декларантом пізніше.

Відтак, позивач на момент декларування товару та подання митної декларації ІМ40ТН №UA110370/2020/006737 від 24.06.2020 не володів точними відомостями про код товару (шини) за УКТЗЕД, а тому подання ним декларації типу ІМ40ТН повністю відповідає вимогам частини першої статті 260 МК України та пункту 29 Положення №450.

Доводи відповідача про те, що позивачем 24.06.2020 було оформлено нову митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA110380/2020/001036 на той самий товар з визначенням коду товару за УКТЗЕД , що фактично є засвідченням згоди останнього з оскаржуваною карткою відмови №UA110370/2020/00125 від 24.06.2020, суд визнає безпідставними, оскільки така поведінка позивача пояснюється виробничою необхідністю отримання імпортованого товару в найкоротші терміни з метою його використання товариством у власній господарській діяльності.

Як пояснив позивач, до набрання законної сили рішенням по справі №440/4896/19 ТОВ "Єритсівсьткий ГЗК" сплачує до бюджету максимальну ставку мита та з метою якнайшвидшого отримання шин для їх експлуатації, адже позивач працює у безперервному режимі виробництва і для дотримання техніки безпеки на самоскидах ним була зазначена в митній декларації ІМ40ТН №UA110370/2020/006737 від 24.06.2020 ставка ввізного мита 10%, як найбільша ставка мита з тих кодів, за якими може класифікуватись товар (у спірному випадку: код ).

Зважаючи на наявність у декларанта права на подання тимчасової митної декларації та з огляду на недоведеність відповідачем правомірності спірного рішення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та, як наслідок, протиправність картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110370/2020/00125 від 24.06.2020, у зв`язку з чим позов ТОВ "Єристівський ГЗК" належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн (а.с. 6).

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Отже, 100% сплаченого позивачем судового збору належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110370/2020/00125 від 24.06.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, ідентифікаційний код 43350935) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 15, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ідентифікаційний код 35713283) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун