Справа № 160/9588/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2020 року Справа № 160/9588/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства "СФЕРА" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/9588/20 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Позовна заява Приватного підприємства "СФЕРА" не відповідала вимогам ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 р. була залишена без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху.
31 серпня 2020 р. на виконання ухвали суду позивач виправив відповідні недоліки позовної заяви, зокрема, надавши до суду позовну заяву у новій редакції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 р. прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №160/9588/20 за вищезазначеним позовом, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження) згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становить: 2 987 415,86 грн.
Сума орендної плати за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях) у розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Законом України «Про оренду землі» (п.4.1.Договору).
Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, та затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
4.3. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках передбачених законодавством України.
4.4. Орендар повинен щорічно, протягом першого кварталу, надавати до земельного управління Дніпропетровської міської ради копію довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
5.1. Земельна ділянка передається в оренду: по фактичному розміщенню будівель та споруд торговельного призначення.
5.2. Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови.
На підставі вказаних витягів позивачем подано податкову декларацію з плати за землю за 2017 та 2018 роки. Сума орендної плати у повному обсязі перерахована позивачем до бюджету.
При цьому, згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого відділом у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на замовлення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки станом на 01.01.2017 складає 5 832 348,78 грн. (витяг від 17.07.2018 року №27/170718/03-07, а станом на 01.01.2016 року - 5 502 202,57 грн. (витяг від 17.07.2018 року №28/170718/03-07.
За результатом проведеної перевірки складно акт № 669/04-36-14-21/30346060 від 14.01.2019 року, яким встановлено порушення п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 286.2 ст. 286, п.287.3, ст.287, п. 288.1 ст. 288, п. 289,1 ст. 289 Податкового кодексу України, внаслідок чого податкові зобов`язання з орендної плати за землю занижено на загальну суму 64 142,26 грн, в т.ч.:
- за 2016 рік - завищено в сумі 13,53 грн.,
- за 2017 рік - занижено в сумі 34 994,09 грн.,
- за період з 01.01.2018 по 31.10.2018 - занижено в сумі 29 161,70 грн.
Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, ПП «Сфера» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.(п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу України)
За приписами пп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Відповідно до п. 274.1 ст. 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.
При цьому, згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України)
Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. (п. 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України)
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України)
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території. (пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України)
Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
З аналізу вище викладених норм податкового законодавства вбачається, що об`єктом оподаткування є земельні ділянки, надані в оренду, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Витяг сформовано з урахуванням відсутності відомостей щодо цільового призначення вказаної земельної ділянки та коефіцієнта Кф у розмірі 2,00, у зв`язку з відсутністю вказаних відомостей.
Згідно з наданим витягом, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки в 2017 році склала - 4 665 879,02 грн.
На підставі отриманих витягів підприємство розрахувало річну суму орендної плати за 2017 рік, задекларувавши її в податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та сплативши земельний податок із застосуванням даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначених у витязі № 30/150217/03-07 від 15.02.2017 у розмірі 4 665 879,02 грн., Кф-2,00.
Так само підприємством було розраховано земельний податок у 2018 році.
Витяг сформовано з урахуванням цільового призначення земельної ділянки: 03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) та із застосуванням коефіцієнта Кф:2,50.
Згідно з наданим витягом, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки в 2017 році склала 5 832 348,78 грн.
Після отримання вказаного витягу, виданих на запит Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, податковий орган виявив розбіжності в податковій звітності ПП «Сфера» з плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за 2016-2018 роки.
За приписами п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
За приписами п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Згідно з п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
При цьому добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Наведені обставини свідчать про те, що податковим органом не були порушені норми Податкового кодексу України щодо порядку призначення документальної перевірки, а також письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки в порядку пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.06.2020 року у справі № 823/1606/17.
За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, податковий орган зобов`язаний провести перевірку у випадку, коли є підстава для її проведення. Водночас, підставою для проведення перевірки є виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.
Отже, судом не встановлено порушення відповідачем процедури проведення перевірки.
Щодо суті виявленого контролюючим органом порушення, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відмінність у розрахунках, здійснених позивачем та відповідачем, виникла у зв`язку з відсутністю в отриманих позивачем витягах відомостей щодо цільового призначення земельних ділянок, внаслідок чого, після внесення відомостей про їх цільове призначення, змінився коефіцієнт Кф та розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25 листопада 2016 року N 489, набрав чинності 27.12.2016 році.
При цьому, умовою договору оренди земельної ділянки, а саме: п. 3.2 Додаткового договору до договору оренди земельної ділянки від 08.06.2010 року, а саме п. 4.2 встановлено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
Таким чином, позивач з часу укладення договору про оренду земельної ділянки був обізнаний про те, що обчислення розміру орендної плати за землі здійснюється з урахуванням їх цільового призначення, тому доводи позивача стосовно того, що ним здійснено обрахунок на підставі витягів, отриманих від Держгеокадастру, в яких не було визначено цільове призначення орендованих земельних ділянок є хибними, оскільки вказане суперечить умовам укладених договорів оренди.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
Відтак, до моменту внесення до договору оренди земельної ділянки відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.
При цьому виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.
За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, судом враховано той факт, що матеріали справи містять:
- витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по пров. Вільному, 2-а , від 27.05.2010 № 2109/7, в якій зазначено коефіцієнт функціонального використання Кф=2,50;
- витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по пров. Вільному, 2-а , від 17.07.2018 року № 27/170718/03-07, в якій зазначено коефіцієнт функціонального використання Кф=2,50;
- витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по пров. Вільному, 2-а , від 17.07.2018 року № 28/170718/03-07, в якій зазначено коефіцієнт функціонального використання Кф=2,50.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що при розрахунку орендної плати необхідно керуватися діючою на час розрахунку нормативно грошовою оцінкою земельної ділянки.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вищевказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку відсутність підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства "Сфера", оскільки рішення відповідача, що є предметом оскарження прийнято правомірно.
Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України - у суду відсутні.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.139,241-246,250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко