Справа № 480/6617/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2021 року Справа №480/6617/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
представника позивача - Талденко О.В.,
представника відповідача - Кошеленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6617/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ РЕСУРС ФМ" до Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу, утвореного на правах відокремленого підрозділу, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ РЕСУРС ФМ" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ РЕСУРС ФМ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Ухвалою від 12.10.2020р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.57-62), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що оскаржуване рішення є правомірним, оскільки підставою, відповідно до якої встановлено відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, стали дані Єдиного реєстру податкових накладних та узагальнена податкова інформація з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами покупцями та контрагентами постачальниками в частині формування податкового кредиту та податкового зобов`язання від 29.10.2019р. №19/05.10/42079958 по контрагенту, складена ГУ ДПС у Львівській області. Відповідність контрагентів позивача критеріям ризиковості в свою чергу вказує і на ймовірність здійснення такими контрагентами ризикових операцій. Результати опрацювання зібраної відносно ТОВ «Агровеле» податкової інформації підтверджує правомірність та обґрунтованість спірного рішення про відповідність позивача Критеріям ризиковості платника.
Ухвалою від 26.11.2020р. підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступні підстави.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ РЕСУРС ФМ» (зареєстровано і має право займатися видами діяльності, зокрема але не виключно, «Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням» (Код КВЕД 46.69); «Неспеціалізована оптова торгівля» (Код КВЕД 46.90); «Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення» (Код КВЕД 33.12); «Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування» (Код КВЕД 33.14); «Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устаткування» (Код КВЕД 33.19); «Установлення та монтаж машин і устаткування» (Код КВЕД 33.20); «Будівництво трубопроводів (основний)» (Код КВЕД 42.21).
Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Згідно з п. 6.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 62.1.2 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.
Положеннями п. 71.1 ст.71 Податкового кодексу України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Відповідно до п. 74.1, п.74.3 ст.74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Відповідно до п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на час виникнення спірних правовідносин був визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165.
Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку № 1165 терміни вживаються у такому значенні: автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації; критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Пунктом 5 Порядку № 1165 визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до п. 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку № 1165).
У свою чергу, додатками № 1, 3 до Порядку № 1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
При цьому, у рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Так, додатком 1 до Порядку № 1165 встановлено, зокрема, п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
При цьому, у разі відповідності п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить обов`язкове для заповнення поле "податкова інформація".
Як вбачається з копії оскаржуваного рішення, підставою, відповідно до якої встановлено відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, стали дані Єдиного реєстру податкових накладних та узагальнена податкова інформація з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами покупцями та контрагентами постачальниками в частині формування податкового кредиту та податкового зобов`язання від 29.10.2019р. №19/05.10/42079958 по контрагенту, складена ГУ ДПС у Львівській області (а.с.16).
З аналізу даної узагальненої податкової інформації (а.с.19-32) слідує, що використана відповідачем податкова інформація не містить аналізу жодної господарської операції, в якій би одним із контрагентів виступало ТОВ «ГАРАНТ РЕСУРС ФМ».
Крім того, інформація, яка стала підставою для прийняття рішення про відповідність ТОВ «ГАРАНТ РЕСУРС ФМ» Критеріям ризиковості платника податку, містить відомості щодо виписаних ТОВ «Фірма «Картал» податкових накладних для контрагентів-покупців, серед яких позивач відсутній.
У схемі руху сум ПДВ за 2018-2019 роки вказано про отримання позивачем від ТОВ «Фірма Картал» товару, при цьому не зазначено номери податкових накладних та дати їх виписки.
Тобто отримані за наслідками господарської операції від ТОВ «Фірма Картал» податкові накладні №104 від 03.12.2018р., №105 від 03.12.2018р. та №106 від 03.12.2018р. жодним чином не згадані та не описані в «Узагальненій податковій інформації з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами покупцями та контрагентами постачальниками в частині формування податкового кредиту та податкового зобов`язання від 29.10.2019 №19/05.10/42079958 по контрагенту».
За наведених обставин суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення податкового органу не містить обґрунтованих підстав віднесення ТОВ "Гарант Ресурс ФМ" до ризикових платників податків відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платників податку, доказів наявності податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій цим платником з посиланнями на відповідні документи.
Натомість з приводу наявності податкової інформації, зокрема, стосовно контрагентів платника податків, суд вважає за необхідне вказати, що наявність певної податкової інформації, на яку посилається податковий орган, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі товари (роботи, послуги) не отримувались платником податків від його контрагента.
Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.
Таким чином, платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента.
На підставі викладеного, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем правомірності застосування до ТОВ "Гарант Ресурс ФМ" п. 8 Критеріїв ризиковості платників податку, з огляду на що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Стосовно посилань відповідача на те, що спірне рішення про визначення позивача таким, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, не є рішенням, яке тягне за собою виникнення негативних наслідків для підприємства, суд зазначає, що наслідком прийняття відповідачем спірного рішення та внесення платника податку до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, може бути зупинення в автоматичному порядку реєстрації всіх без виключення поданих позивачем податкових накладних/розрахунків коригування, а також прийняття у подальшому рішень про відмову у такій реєстрації, що фактично позбавляє можливості платника податків належним чином здійснювати господарську діяльність.
В даному випадку позовні вимоги в даній частині є неналежним способом захисту прав позивача, оскільки суд не вправі в межах одного судового провадження визнати протиправним, скасувати вказане рішення та зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії для його виконання, оскільки після набрання рішенням у справі законної сили податковий орган зобов`язаний виключити позивача із переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, та лише за умови не здійснення цього позивач може звернутись до суду про зобов`язання податкового органу вчинити певні дії, пов`язані із виконанням рішення суду.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно ч. 1, 3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктам владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду, в розмірі 2102грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №115 від 05.10.2020 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, частина судових витрат, пов`язана зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду, підлягає стягненню в сумі 1051,00 грн., що становить 50 відсотків від суми сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ РЕСУРС ФМ" до Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу, утвореного на правах відокремленого підрозділу, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 лютого 2021 року

Суддя О.О. Осіпова