Справа № 140/15622/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/15622/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Литвиненко І.П.,

представника позивача - Бугайова А.О.,

представника ГУ ДПС у Волинській області - Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулась із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, податковий орган, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 жовтня 2020 року № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області проведена фактична перевірка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність позивач.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 29 вересня 2020 року бланк №000561, яким встановлено порушення: пунктів 1, 2, 11, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій на суму 62,00 грн за придбання сигарет «Parlament Silver» та проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості; статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: продаж алкогольних напоїв в порушення вимог рішення Володимир-Волинської міської ради від 19 червня 2015 року № 44/5 «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території міста Володимира- Волинського» в заборонений час після 22 год.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15 жовтня 2020 року № та № якими до позивача застосовано штраф в сумі 5106,20 грн. та в сумі 6 800 грн. відповідно.

Представник позивача зазначає, що у наказі на перевірку не вказано, яка саме інформація була отримана відповідачем щодо порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства та ким така інформація була надана.

По суті вказаних порушень зауважує, що відсутність лише зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕЛ для підакцизних товарів за умови наявності назви товару та його ціни не свідчить про не застосування режиму попереднього програмування найменування товару.

Також вказує, що правом на встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території міста Володимира-Волинського, Володимир-Волинська міська рада наділена виключно з 22 квітня 2018 року (з дня набрання чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо надання органам місцевого самоврядування повноважень встановлювати обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових" №2376-VIII від 22 березня 2018 року), а тому рішення Володимир-Волинської міської ради від 19 червня 2015 року № 44/5 «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території міста Володимира-Волинського» не може встановлювати будь-які обмеження на продаж алкоголю на території міста.

Звертає увагу, що за правопорушення, наведені в частині першій статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у відповідності до статті 17 вказаного закону є підставою для застосування до суб`єктів господарювання штрафу у сумі 6800 гривень. Однак, серед наведених у частині першій статті 15-3 цього Закону обмежень, відсутня норма щодо заборони за продаж таких товарів у визначений час доби, що унеможливлює притягнення до відповідальності за порушення, яке не передбачено Законом.

З огляду на зазначене, предстаник позивача не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, уважає їх такими, що прийняті з порушенням порядку проведення перевірки, суперечать положенням чинного законодавства та фактичним обставинам справи, відтак просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 23 листопада 2020 року представник ГУ ДПС у Волинській області позовних вимог не визнав мотивуючи тим, що підставою для видачі наказу від 22 вересня 2020 року №1848 «Про проведення фактичної перевірки» слугував лист виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 04 вересня 2020 року №1779/1-18/2-20 та матеріали справи про порушення правил торгівлі в магазині «ЕЛЬФ-1» по АДРЕСА_1 .

За наслідками проведеної перевірки складено акт від 29 вересня 2020 року №13331/03-20-07/ НОМЕР_1 , на підставі якого винесені податкові повідомлення-рішення від 15 жовтня 2020 року , яким застосовано штраф в розмірі 5106,20 грн на підставі пунктів 1,7 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та від 15 жовтня 2020 року №, яким застосовано штраф в розмірі 6800,00 грн на підставі частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

З наведених підстав просить в задоволенні адміністративного позову просить відмовити (арк. спр. 26-27).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб (арк. спр. 24).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволено, призначено у даній справі судове засідання на 10:00 год. 22 грудня 2020 року (арк. спр. 42).

Судовий розгляд справи, призначений на 10:00 год. 22 грудня 2020 року було відкладено у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді (арк. спр. 46-47).

В судовому засіданні 27 січня 2021 року представник позивача позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник ГУ ДПС у Волинській області проти заявлених позовних вимог заперечує та просить у їх задоволенні відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець з 02 вересня 1997 року, що підтверджується випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (арк. спр. 16).

На підставі наказу від 22 вересня 2020 року №1848 «Про проведення фактичної перевірки», керуючись підпунктами 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пунктом 75.1 статті 75, підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2, пунктом 80.8 статті 80, підпункту 52-2 пункту 52 Підрозділу 10 Інші перехідні положення статті 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), з метою здійснення контролю за дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів, ГУ ДПС у Волинській області проведена фактична магазину магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність позивач (арк. спр. 11, 28).

За наслідками проведення зазначеної перевірки був складений акт від 29 вересня 2020 року №13331/03-20-07/ НОМЕР_1 , яким встановлено наступні порушення:

- не проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО) на суму 62,00 грн за придбання однієї пачки сигарет «Parlament Silver» та не видано розрахунковий документ встановленої форми;

- проведено розрахункову операцію через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, а саме: пиво «Айс мікс макс» за ціною 23,00 грн згідно контрольної стрічки за 10 серпня 2020 року та фіскального чека за 10 серпня 2020 року №, який був вибитий о 20:56 год;

- продаж алкогольних напоїв в порушення вимог рішення Володимир-Волинської міської ради від 19 червня 2015 року №44/5 «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території міста Володимира- Волинського» в заборонений час після 22:00 год (арк. спр. 12-15,30-33).

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 15 жовтня 2020 року № , №, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 5106,20 грн (арк. спр. 17) та в сумі 6 800,00 грн відповідно (арк. спр. 18).

ФОП ОСОБА_1 не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як передбачено підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.

Як установлено судом, в основу проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 податковим органом покладено підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Зазначеними пунктами передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПК України);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Отже, передумовою проведення фактичної перевірки, з підстав передбачених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для призначення фактичної перевірки позивача слугував лист виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 04 вересня 2020 року №1779/1-18/2-20, в якому повідомлялося, що 18 серпня та 28 серпня 2020 року працівниками Володимир-Волинського відділу поліції було встановлено факт з продажу після 22:00 год алкогольних напоїв в магазині «Ельф-1», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 без видачі покупцям касових чеків. З урахуванням зазначеного, з метою забезпечення поповнення міського бюджету Володимир-Волинська міська рада просила провести перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює діяльність у вказаному магазині (арк. спр. 36).

Системний аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що отримання в установленому законодавством порядку інформації від державного органу, яка свідчить про можливі (імовірні) порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи, має наслідком ініціювання цим органом фактичної перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі №804/4143/18.

Таким чином, оскільки наказ від 22 вересня 2020 року №1848 «Про проведення фактичної перевірки» було видано з метою перевірки фактів, викладених в листі виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 04 вересня 2020 року №1779/1-18/2-20, в якому чітко викладена інформація про порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи, а тому, на думку суду, в межах розгляду даної справи відповідачем доведено наявність підстав для проведення такої перевірки.

Суд відхиляє доводи представника позивача на статтю 52-2 ПК України, якою установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), оскільки вказаною нормою також передбачено, що такий мораторій не поширюється на проведення фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами- лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів справи, фактична перевірка позивача проведена з підстав визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, та усі порушення виявленні в ході такої перевірки, зокрема і вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пов`язані із обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які являються підакцизними товарами.

Тобто, встановлений нормами ПК України мораторій не поширюється на фактичну перевірку, яка проведена відносно ФОП ОСОБА_1 .

Судом установлено, що в ході перевірки встановлено порушення пунктів 1, 2, 11, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не проведення розрахункової операції через РРО на суму 62,00 грн за придбання однієї пачки сигарет «Parlament Silver» та проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості з продажу пива «Айс мікс макс» за ціною 23,00 грн згідно контрольної стрічки за 10 серпня 2020 року та фіскального чека за 10 серпня 2020 року №, який був вибитий о 20:56 год.

Зокрема, відповідно до статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі -Закон №265/95-ВР, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункту 1 статі 13 Закону);

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (пункту 2 статі 13 Закону);

проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості (пункту 11 статі 13 Закону).

забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (пункту 12 статі 13 Закону).

Згідно із пунктом 1 статі 17 Закону №265/95-ВР, у разі встановлення непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше. 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону №265/95-ВР тимчасово, до 01 січня 2021 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Пунктом 7 статі 17 Закону №265/95-ВР визначено, у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості застосовуються фінансові санкції у таких розмірах триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як убачається із розрахунку штрафних санкцій, згідно податкового повідомлення- рішенням від 15 жовтня 2020 року №, до позивача застосовано штрафні санкції в загальному розмірі 5106,20 грн, а саме: за не проведення розрахункової операції з придбання однієї пачки сигарет «Parlament Silver» через РРО - в сумі 6,20 грн (10% вартості проданого товару) та проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку - в сумі 5100, 00 грн (триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Суд відхиляє доводи представника позивача відносно того, що відсутність зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів за умови наявності назви товару та його ціни не свідчить про не застосування режиму попереднього програмування найменування товару, оскільки пунктом 11 статті 13 Закону №265/95-ВР чітко передбачено, що режим попереднього програмування найменування товарів (послуг) передбачає зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, а тому відсутність будь-яких зазначених даних, на думку суду, свідчить про порушення вказаної статті Закону.

З урахування наведеного, а також того, що представник позивача у поданій позовній заяві та під час судового засідання фактично не заперечує самого факту вчинення вказаних порушень, суд дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення від 15 жовтня 2020 року №.

Окрім того, в ході перевірки встановлено порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме: встановлено продаж алкогольних напоїв в порушення вимог рішення Володимир-Волинської міської ради від 19 червня 2015 року №44/5 «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території міста Володимира- Волинського» в заборонений час після 22:00 год.

Відповідно до частини дев`ятої статті 15-3 Закону №481/95-ВР сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Рішенням Володимир-Волинської міської ради від 19 червня 2015 року № 44/5 «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території міста Володимира- Волинського» вирішено заборонити на території міста Володимира-Волинського реалізацію алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива (окрім безалкогольного) у підприємствах торгівлі та на винос у закладах ресторанного господарства з 22:00 год до 08:00 год кожного дня, враховуючи вихідні дні та свята (арк. спр.19-20).

Як установлено судом згідно податкового повідомлення-рішення від 15 жовтня 2020 року № до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сум 6 800,00 грн на підставі частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР.

Нормами частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР визначено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Суд уважає необґрунтованими доводи представника позивача відносно того, що Володимир-Волинська міська рада лише з 22 квітня 2018 року наділена правом на встановлення заборони продажу алкогольних напоїв у визначений час доби в межах території міста, оскільки право встановлювати відповідні обмеження було наявне у міської ради і до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо надання органам місцевого самоврядування повноважень встановлювати обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових" №2376-VIII від 22 березня 2018 року. Рішення Володимир-Волинської міської ради від 19 червня 2015 року №44/5 «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива на території міста Володимира-Волинського» є чинним та у судовому порядку не скасовувалося.

Поряд з цим суд зауважує, що перелік порушень щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів встановлений частиною першою статті 15-3 цього №481/95-ВР, відповідно до якої забороняється: продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особами, які не досягли 18 років; особам, які не досягли 18 років; у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); з торгових автоматів; на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; з рук; у невизначених для цього місцях торгівлі.

Тобто серед наведених у частині першій статті 15-3 Закону №481/95-ВР обмежень, відсутня норма щодо заборони за продаж таких товарів у визначений час доби.

У свою чергу, частина дев`ята статті 15-3 Закону №481/95-ВР передбачає лише право сільських, селищних та міських рад в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці встановлювати заборону продажу алкогольних напоїв у визначений рішенням таких органів час доби, але аж ніяк не визначає самого порушення, за вчинення якого можуть бути застосовані штрафні санкції встановлені частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР.

Суд зазначає, що відповідальність за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння встановлена статтею 156 Кодексу про адміністративні правопорушення України, а, відтак, вчинені позивачем порушення мають наслідком притягнення саме до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим відносно продавця магазину працівниками поліції власне і були складені протоколи про адміністративні правопорушення (арк. спр. 37-38).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частини друга статті 77 КАС України).

За наведених вище обставин, суд уважає, що відповідачем належними, достатніми та допустимими доказами не спростовано доводи адміністративного позову та не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення - рішення від 15 жовтня 2020 року №.

З урахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 15 жовтня 2020 року №. У задоволені решти позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що за подання адміністративного позову у даній справі позивач згідно квитанції від 03 листопада 2020 року №75754 сплатив судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) (арк. спр. 9), який зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 23).

Оскільки суд задовольняє позов частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок) у відповідності до задоволених вимог.

Керуючись статями 139, 243-246, 255, 257, 262, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Волинській області (43010, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 43143484) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 15 жовтня 2020 року №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2021 року.