Справа № 360/3509/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3509/20

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.М.,

позивача - ОСОБА_1

та

представника відповідача - Арнаутової А.І. (витяг з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ

від 10.12.2020)

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Луганській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 17 вересня 2020 року б/н (т. 1 арк. спр. 82-92) просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 6800,00 грн за порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 4308,20 грн за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 2040,00 грн за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15 липня 2020 року вона отримала від відповідача наказ від 14 липня 2020 року № 743 «Про проведення фактичної перевірки», згідно з яким підставами її призначення вказано підпункти 80.2.3, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Позивач вказала на безпідставність перевірки, про що зазначила у самому наказі при ознайомленні із ним.

Позивач наполягає, що фактична перевірка призначена безпідставно, оскільки відсутні скарга покупця та інформація про порушення податкового законодавства. Крім того, в наказі від 14 липня 2020 року № 743 «Про проведення фактичної перевірки» не вказано період діяльності, що буде перевірятися, а метою перевірки згідно з зазначеним наказом були питання, що не можуть бути предметом фактичних перевірок відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, а тому позивач скористалась правом захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення незаконної перевірки відповідно до приписів абзацу п`ятого пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Фактично, 15 липня 2020 року мав місце недопуск позивачем посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого за місцем проведення перевірки невідкладно мав бути складений акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови та зареєстрований в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках, і один примірник акта про недопуск відразу після його складання вручений платнику податків або його уповноваженій особі.

Всупереч приписів Податкового кодексу України податківці самостійно, без платника податків або його уповноваженої особи, без відвідання торгового павільйону, перебуваючи за межами перевіряємого об`єкту, на території місць загального користування (тротуар) - провели фактичну перевірку без складання відповідного акта фактичної перевірки в невстановленому наказом від 14 липня 2020 року № 743 «Про проведення фактичної перевірки» місці. Такі неправомірні дії працівників відповідача призвели до цілої низки незаконних дій (бездіяльності) в подальшому, порушивши цілу низку вимог Податкового кодексу України, а саме вимоги підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, пунктів 80.2, 80.7 статті 80, абзацу четвертого пункту 81.1, пункту 81.2, абзацу третього пункту 81.3 статті 81, підпункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України.

На підставі викладеного, позивач зауважує на порушеннях контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, за результатом чого вважає протиправними і прийняті податкові повідомлення-рішення. Одночасно зазначає про відсутність підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки порушення чинного законодавства з боку позивача відсутні.

Головне управління ДПС у Луганській області адміністративний позов не визнало, про що подало відзив на позовну заяву від 16 листопада 2020 року за № 6961/9/12-32-05-00-29, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю (т. 1 арк. спр. 155-178).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань наявності ліцензій, відповідних дозвільних документів, вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, наказом Головного управління ДПС у Луганській області від 14 липня 2020 року № 743 призначено проведення фактичної перевірки павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення фактичної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Нормативною підставою для призначення фактичної перевірки у вищезазначеному наказі вказано підпункти 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Підпунктом 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка може проводитися у разі письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування. Відповідач вказав, що листом Державної податкової служби України від 26 червня 2020 року № 10373/7/99-00-07-05-02-07 направлено звернення народного депутата Ткаченка О.М. від 11 червня 2020 року № 342д9/15-2020/72284 з інформаційною довідкою щодо діяльності окремих суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію тютюнових виробів згідно з наявною в інформаційних базах Державної податкової служби даних почекової інформації реєстраторів розрахункових операцій про роздрібну реалізацію сигарил без марок акцизного податку. Зазначена інформація може свідчити про приховування суб`єктом господарювання реального обсягу реалізації підакцизних товарів без марок акцизного податку та можливе порушення обліку підакцизних товарів за місцем їх реалізації. Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. З аналізу вказаної правової норми відповідач робить висновок, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання, та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

15 липня 2020 року, до початку фактичної перевірки павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення фактичної діяльності позивача, перевіряючими, на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, проведена контрольна розрахункова операція, а саме: придбано сигарили MARVEL SWEET CHERR (код УКТ ЗЕД ) одна пачка за ціною 6,00 гривень. Розрахункова операція проведена через зареєстрований, опломбований реєстратор розрахункових операцій та надано розрахунковий документ від 15 липня 2020 року за № (за цим фактом порушень не встановлено). 15 липня 2020 року о 10:33 год. перевіряючі, діючи відповідно до вимог статті 80, пункту 81.1 статі 81 Податкового кодексу України, ознайомили платника податків фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 з наказом від 14 липня 2020 року № 743 та під підпис вручили копію цього наказу, ознайомили під підпис останню з направленнями на проведення фактичної перевірки від 14 липня 2020 року №№ 452, 453, та пред`явили позивачу належним чином оформлені відповідним контролюючим органом службові посвідчення, що засвідчують посадову особу, яка зазначена в направленні на проведення перевірки. При ознайомленні з наказом від 14 липня 2020 року № 743 та отриманні його копії, на 2-му аркуші наказу було зроблено запис про те, що позивач надасть заперечення у встановлений законодавством термін, перевірку вважає безпідставною, при цьому, ніяким чином платником податків не обґрунтовано свою позицію щодо безпідставності перевірки (тільки 10 серпня 2020 року при наданні заперечення до акта фактичної перевірки платником податків викладено свою позицію щодо безпідставності, на її погляд, перевірки). Головне управління ДПС у Луганській області вважає, що наказ Головного управління ДПС у Луганській області від 14 липня 2020 року № 473 про призначення фактичної перевірки павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення фактичної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідає вимогам, визначеним у пункті 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

З огляду на зміст положень статей 80 та 81 Податкового кодексу України платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема, фактичної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Отже, доводи позивача про безпідставність перевірки на думку відповідача, є необґрунтованими. Відповідач вважає, що предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таким чином, фактичну перевірку призначено контролюючим органом за наявності підстав, визначених чинним законодавством, у зв`язку з чим, доводи позивача про безпідставність призначення перевірки є такими, що не відповідають дійсності.

15 липня 2020 року під час фактичної перевірки перевірючими контролюючого органу знято вибірково залишки товарно-матеріальних цінностей, які знаходились в реалізації в павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (з вітрини) та запропоновано позивачу ознайомитись з відомістю про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів товарно-матеріальних цінностей станом на 15 липня 2020 року. Позивач відмовилась поставити підпис у цій відомості. Також 15 липня 2020 року позивача ознайомили з переліком документів, які будуть потрібні під час здійснення перевірки та який зазначений у запиті від 15 липня 2020 року. Позивач відмовилась отримати запит від 15 липня 2020 року та надати документи до перевірки, у зв`язку з чим запит направлено на податкову адресу позивача поштою листом Головного управління ДПС у Луганській області від 16 липня 2020 року № ФОП-3175/12-32-05-05-11 із зазначенням дати, до якої потрібно надати документи до перевірки. У період з 15 липня 2020 року по 23 липня 2020 року позивачем не надано документів, зазначених у запиті від 15 липня 2020 року, про що складено акт від 23 липня 2020 року № 445/12-32-05-05/ НОМЕР_1 .

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Луганській області складено акт від 23 липня 2020 року № 0061/12/32/05/05/ /454, відповідно до якого встановлено порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 діючого законодавства, який направлено позивачу поштою рекомендованим повідомленням.

У відповідь на зазначений акт перевірки позивачем надано заперечення від 10 серпня 2020 року, за результатами опрацювання яких Головним управлінням ДПС у Луганській області листом від 25 серпня 2020 року № ФОП-3634/12-32-05-05-11 надано відповідь щодо результатів розгляду останніх.

Внаслідок виявлених порушень Головним управлінням ДПС у Луганській області було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, які направлено на адресу позивача листом від 31 серпня 2020 року № ФОП-3783/12-32-05-05-11.

Позивачем порушено пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у частині незабезпечення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 2154,10 грн, внаслідок чого відповідач вважає правомірним винесене податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 4308,20 грн.

Позивачем порушено статтю 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», оскільки роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється через торгівельне вікно павільйона « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без надання покупцеві доступу до торгового приміщення для здійснення огляду алкогольного напою, внаслідок чого відповідач вважає правомірним винесене податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 6800,00 грн.

Позивачем порушено пункт 44.3 статті 44, пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, оскільки не забезпечено зберігання первинних документів та не надано контролюючому органу оригінали документів чи їх копії при здійсненні податкового контролю, внаслідок чого відповідач вважає правомірним винесене податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 2040,00 грн.

На підстав викладеного, у задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити повністю.

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, позивачем подана відповідь на відзив від 23 листопада 2020 року б/н (т. 1 арк. спр. 238-242), відповідачем - заперечення від 30 листопада 2020 року № 7122/9/12-32-05-00-29 (т. 2 арк. спр. 1-5).

Ухвалою від 28 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху (т. 1 арк. спр. 69).

Ухвалою від 12 жовтня 2020 року продовжено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви (т. 1 арк. спр. 76).

Ухвалою від 26 жовтня 2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовче засідання (т. 1 арк. спр. 148-150).

Ухвалою від 10 грудня 2020 року задоволено клопотання позивача про виклик свідка, викликано у судове засідання як свідка головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_3 , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 28 грудня 2020 року о 14 год. 00 хв. (т. 2 арк. спр. 58-59).

У судовому засіданні, що відбулось 28 грудня 2020 року, судом заслухані пояснення учасників справи, як свідка допитано головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_3 та оголошено перерву у судовому засіданні до 21 січня 2021 року до 10 год. 00 хв. (т. 2 арк. спр. 65-68, 69-70).

У судовому засіданні, що відбулось 21 січня 2020 року, судом відтворено фрагментарний відеозапис спірної фактичної перевірки за 15 липня 2020 року щодо початку проведення фактичної перевірки та 23 липня 2020 року щодо закінчення перевірки (т. 1 арк. спр. 243; т. 2 арк. спр. 88).

Свідок ОСОБА_3 надала показання, що 15 липня 2020 року була здійснена фактична перевірка павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Перевірка здійснена на підставі наказу Головного управління ДПС у Луганській області згідно з підпунктами 80.2.3, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Свідок та заступник начальника відділу ОСОБА_4 прийшли до павільйону, ознайомили продавця з наказом на перевірку. Продавець подзвонила фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 і вона під`їхала. До павільйону ОСОБА_1 перевіряючих не допустила, але дозволила зняти залишки з вітрини. Потім ОСОБА_1 ознайомлено з відомістю про зняття залишків, яку вона відмовилась підписувати, але сфотографувала на телефон. Запит про надання документів ОСОБА_1 також відмовилась отримувати нарочним, тому запит було направлено поштою та отримано особисто ОСОБА_1 21 липня 2020 року. Порушення стосувалися необлікованих товарів, це пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Також були порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», торгівля з невстановлених місць, тобто з вікна торговельного павільйону, та ненадання документів. Так як це був другий об`єкт перевірки, штрафна санкція була у подвійному розмірі 2040,00 грн за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України. Від позивача надійшло заперечення на акт фактичної перевірки, але документи так і не були надані для перевірки. Позивачу телефонували неодноразово, але документи так і не були надані перевіряючим. На запитання свідок повідомила, що до павільйону їх не було допущено, але це не є не допуск до перевірки, оскільки допуском до перевірки є ознайомлення та підписання наказу та направлення. Відомість про зняття залишків з вітрини заповнювалась на вулиці з дозволу продавця шляхом вибіркового опису товарів, наявних на вітрині та позначених цінниками. Відомість було складено до приїзду позивача, на час приїзду позивача відомість вже була складена.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) зареєстрована фізичною особою - підприємцем з 23 січня 2001 року, як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Рубіжанське управління, ДПІ у м. Рубіжне (м. Рубіжне), основним видом діяльності є 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, про що свідчать свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 23 січня 2001 року серія В02 № 384162 та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23 жовтня 2020 року (т. 1 арк. спр. 95, 146-147).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями в павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується ліцензією на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 24 вересня 2019 року № 1901061/1085 (термін дії з 24 вересня 2019 року до 24 вересня 2020 року) та ліцензією на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 23 червня 2020 року № 2000792/1489 (термін дії з 01 липня 2020 року до 01 липня 2021 року) з додатком, виданими Головним управлінням ДПС у Луганській області, реєстраційним посвідченням від 07 лютого 2020 року № 2150 на реєстратор розрахункових операцій, актом від 07 лютого 2020 року № 46 введення в експлуатацію реєстратора розрахункових операцій та довідкою про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 07 лютого 2020 року № 46 (т. 1 арк. спр. 131, 132-133, 134,135, 136).

Наказом Головного управління ДПС у Луганській області від 14 липня 2020 року № 743 «Про проведення фактичної перевірки», керуючись підпунктами 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, на підставі підпунктів 80.2.3, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82, з урахуванням вимог пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань наявності ліцензій, відповідних дозвільних документів, вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, призначено проведення фактичної перевірки павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення фактичної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Термін проведення фактичної перевірки визначено строком не більше 10 діб з 15 липня 2020 року. Проведення фактичної перевірки доручено заступнику начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_4 та головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_3 . Фактичну перевірку наказано здійснити за період діяльності платника податків з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України (т. 1 арк. спр. 97, 192).

На підтвердження наявності підстав для призначення спірної фактичної перевірки відповідачем надано лист Державної податкової служби України від 26 червня 2020 року № 10373/7/99-00-07-05-02-07 «Про перевірку інформації» з додатками. У додатках надані лист народного депутата України Ткаченка О.М. від 11 червня 2020 року № 342д9/15-2020/72284 з інформаційною довідкою щодо діяльності окремих суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію тютюнових виробів, а також наявні в інформаційних базах Державної податкової служби дані з почекової інформації реєстраторів розрахункових операцій про роздрібну реалізацію сигарил для проведення аналізу на предмет наявності ризиків, використання при здійсненні контрольно-перевірочних заходів та, у разі наявності ризиків та підстав, вжиття відповідних заходів реагування в межах компетенції органів ДПС (т. 1 арк. спр. 180, 181-182, 183, 184).

У депутатському зверненні та інформаційній довідці від 11 червня 2020 року № 342д9/15-2020/72284 зазначена інформація про те, що на території Львівської області виробники тютюнових виробів - група підприємств «Львівська тютюнова фабрика» ухиляються від сплати акцизного та інших податків (т. 1 арк. спр. 181-182, 183).

У доповідній записці управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області від 14 липня 2020 року № 778/12-32-05-05-22 на ім`я начальника Головного управління ДПС у Луганській області зазначено, що проведеним аналізом встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 згідно з базами даних ДПС здійснює продаж підакцизних товарів у павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена інформація може свідчить про приховування суб`єктом господарювання реального обсягу реалізації підакцизних товарів без марок акцизного податку та можливе порушення обліку підакцизних товарів за місцем їх реалізації. Проведений аналіз щодо платника відображений у додатку, який додається до доповідної записки. З метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій, вимог інших законодавчих актів, контроль за якими покладено на органи податкової служби відповідно до підпунктів 80.2.3, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України пропонується провести фактичну перевірку павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення фактичної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (т. 1 арк. спр. 185-186, 187-191).

Для здійснення фактичної перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Луганській області від 14 липня 2020 року № 743 «Про проведення фактичної перевірки» заступнику начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_4 та головному державному ревізору-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_3 видані направлення на перевірку від 14 липня 2020 року №№ 452, 453 (т. 1 арк. спр. 193, 194).

З наказом Головного управління ДПС у Луганській області від 14 липня 2020 року № 743 «Про проведення фактичної перевірки» та направленнями на перевірку від 14 липня 2020 року №№ 452, 453 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ознайомлена 15 липня 2020 року, про що свідчить розписка позивача. Копію наказу про проведення перевірки позивач отримала 15 липня 2020 року, що підтверджено власноручним записом позивача на наказі. Також на наказі позивач зазначила, що вважає перевірку безпідставною, заперечення будуть надані у встановлений законодавством термін (т. 1 арк. спр. 97, 192, 193, 194).

Листом від 16 липня 2020 року за № ФОП-3175/12-32-05-05-11 Головне управління ДПС у Луганській області надіслало поштою на податкову адресу фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 запит щодо надання документів для проведення перевірки від 15 липня 2020 року із зазначенням, що документи потрібно надати в термін до 21 липня 2020 року (т. 1 арк. спр. 113, 114, 115, 195, 196, 197-198).

23 липня 2020 року заступником начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_4 та головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області ОСОБА_3 складено акт фактичної перевірки (зареєстрований 24 липня 2020 року за № 0062/12/32/05/05//454), яким у висновку перевірки вказано, що під час перевірки встановлено порушення: пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України. В акті посадовими особами, які проводили перевірку, зазначено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 23 липня 2020 року відмовилась від підпису (т. 1 арк. спр. 100-102, 199-201).

Посадовими особами, які проводили фактичну перевірку, складено акт про ненадання документів від 23 липня 2020 року (зареєстрований 24 липня 2020 року № 445/12-32-05-05/ НОМЕР_1 ) під час проведення фактичної перевірки павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення фактичної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (т. 1 арк. спр. 103, 205) та акт про відмову від отримання та підпису акта перевірки від 23 липня 2020 року (зареєстрований 24 липня 2020 року № 447/12-32-05-05/ НОМЕР_1 ), в якому зазначено про те, що 23 липня 2020 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не з`явилась на ознайомлення та підписання акта фактичної перевірки, а продавець, який знаходився в павільйоні, відмовилась надати своє прізвище, ім`я, по батькові, також відмовилась від підпису та одержання акта фактичної перевірки. Акт з порушеннями зачитано в голос (т. 1 арк. спр. 104, 206).

Другий екземпляр акта фактичної перевірки від 23 липня 2020 року, зареєстрований 24 липня 2020 року за № 0062/12/32/05/05//454, разом з копіями акта про відмову від отримання та підпису акта перевірки від 23 липня 2020 року, зареєстрованого 24 липня 2020 року № 447/12-32-05-05/ НОМЕР_1 , та акта про ненадання документів від 23 липня 2020 року, зареєстрованого 24 липня 2020 року № 445/12-32-05-05/ НОМЕР_1 , Головне управління ДПС у Луганській області листом від 24 липня 2020 року за № ФОП-3319/12-32-05-05-11 надіслало поштою на податкову адресу фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (т. 1 арк. спр. 98, 99, 207, 208-209).

На акт фактичної перевірки від 23 липня 2020 року, зареєстрований 24 липня 2020 року за № 0062/12/32/05/05/ НОМЕР_1 /454, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області подані заперечення від 10 серпня 2020 року б/н, за результатами розгляду яких листом Головного управління ДПС у Луганській області від 25 серпня 2020 року № ФОП-3634/12-32-05-05-11 висновки акта фактичної перевірки щодо виявлених (встановлених) порушень залишені без змін (т. 1 арк. спр. 105-107, 108, 109-112, 210-212, 213-216).

На підставі акта фактичної перевірки від 23 липня 2020 року, зареєстрованого 24 липня 2020 року за № 0062/12/32/05/05//454, Головним управлінням ДПС у Луганській області винесені податкові повідомлення-рішення:

від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 4308,20 грн за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (т. 1 арк. спр. 127-128, 219-220);

від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 6800,00 грн за порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (т. 1 арк. спр. 125-126, 221-222);

від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 2040,00 грн за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (т. 1 арк. спр. 129-130, 223-224).

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення разом з розрахунками фінансових санкцій до податкових повідомлень-рішень направлені Головним управлінням ДПС у Луганській області листом від 31 серпня 2020 року за № ФОП-3783/12-32-05-05-11 поштою на податкову адресу фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 та отримані позивачем 06 вересня 2020 року (т. 1 арк. спр. 122-123, 124, 225-226, 227, 228).

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України у розмірі 2040,00 грн, оскільки на підставі акта фактичної перевірки від 23 липня 2020 року, зареєстрованого 24 липня 2020 року за № 0061/12/32/05/05//453, Головним управлінням ДПС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1020,00 грн за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (т. 2 арк. спр. 75-78, 81-82).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (тут і надалі положення Кодексу наводяться в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Відповідно до приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 Податкового кодексу України.

Згідно з абзацом першим пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначено порядок проведення фактичної перевірки, а саме:

- фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1);

- фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2);

- допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5);

- фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7);

- порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 80.10).

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з абзацом другим пункту 81.3 статті 81 Податкового кодексу України керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Суд зазначає, що встановлені главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 73, 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Підставою проведення фактичної перевірки, визначеною підпунктом 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є письмове звернення покупця (споживача), оформлене відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Підставою, визначеною підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 08 вересня 2020 року в справі № 640/21536/19, від 19 листопада 2020 року в справі № 160/7971/19.

Зважаючи на вказану правову позицію Верховного Суду, судом відхиляються твердження відповідача, що самостійною підставою для проведення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України є здійснення Головним управлінням ДПС у Луганській області контрольних функцій у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Що стосується посилань відповідача на правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 22 травня 2018 року у справі № 810/1394/16, від 05 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року у справі № 812/1112/16, згідно з якою норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу як окремої самостійної підстави, суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, у разі наявності рішень Верховного Суду, в яких викладена різна правова позиція, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17).

За таких обставин суд відхиляє посилання відповідача на правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 22 травня 2018 року у справі № 810/1394/16, від 05 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року у справі № 812/1112/16.

Судом встановлено, що підставою для винесення Головним управлінням ДПС у Луганській області наказу від 14 липня 2020 року № 743 «Про проведення фактичної перевірки» зазначено підпункти 80.2.3, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

В ході судового розгляду судом встановлено, що письмове звернення покупця (споживача), оформлене відповідно до закону, про порушення платником податків фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування, у межах спірних правовідносин відсутнє, а отже, і відсутні підстави, передбачені підпунктом 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

У депутатському зверненні народного депутата України Ткаченка О.М. та інформаційній довідці від 11 червня 2020 року № 342д9/15-2020/72284 вказана інформація про те, що на території Львівської області виробники тютюнових виробів - група підприємств «Львівська тютюнова фабрика» ухиляються від сплати акцизного та інших податків, інформації про конкретні факти недотримання платником податків фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування алкогольних напоїв та тютюнових виробів не зазначено.

У доповідній записці управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Луганській області від 14 липня 2020 року № 778/12-32-05-05-22 на ім`я начальника Головного управління ДПС у Луганській області зазначено, що проведеним аналізом встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 згідно з базами даних ДПС здійснює продаж підакцизних товарів у павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена інформація може свідчить про приховування суб`єктом господарювання реального обсягу реалізації підакцизних товарів без марок акцизного податку та можливе порушення обліку підакцизних товарів за місцем їх реалізації. Проведений аналіз щодо платника відображений у додатку, який додається до доповідної записки. З метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, наявності відповідних дозвільних документів і ліцензій, вимог інших законодавчих актів, контроль за якими покладено на органи податкової служби відповідно до підпунктів 80.2.3, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України пропонується провести фактичну перевірку павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення фактичної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Тобто судом встановлено, що ані депутатське звернення народного депутата України Ткаченка О.М. та інформаційна довідка від 11 червня 2020 року № 342д9/15-2020/72284, ані доповідна записка, які стала підставою для винесення наказу про проведення фактичної перевірки позивача, ані сам наказ не містять будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, тобто інформації про конкретний факт недотримання позивачем вимог вказаного в цих документах законодавства; не відображено, в рамках яких заходів Головним управлінням ДПС у Луганській області встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача на підставі наказу від 14 липня 2020 року № 743 «Про проведення фактичної перевірки», в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 820/4895/18, від 08 вересня 2020 року у справі № 640/21536/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 520/12028/18.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відсутність в наказі про проведення перевірки підстав для її проведення відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Таким чином суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем вимог статей 80, 81 Податкового кодексу України, зокрема в частині наявності підстав для призначення фактичної перевірки, дотримання умов та порядку допуску до її проведення, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18, від 04 вересня 2020 року у справі № 821/1274/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18.

У Рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Megadat.com S.r.l. v. Moldova», «Moskal v. Poland»). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Lelas v. Croatia» і «Toscuta and Others v. Romania») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Oneryildiz v. Turkey», та «Beyeler v. Italy»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Lelas v. Croatia»).

Зважаючи на допущені відповідачем порушення статей 75-81 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що вони унеможливлюють застосування до позивача наслідків фактичної перевірки - прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, та свідчать про невідповідність таких рішень визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень. Тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Інші обставини, якими сторони обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення проти задоволення позовних вимог, не мають суттєвого значення для висновку суду про задоволення позову, тому оцінка їм не надається.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 2522,40 грн (по 840,80 грн за кожне оскаржуване податкове-повідомлення рішення), що підтверджено квитанціями від 18 вересня 2020 року № 0.0..1 на суму 840,80 грн, від 18 вересня 2020 року № 0.0..1 на суму 840,80 грн, від 18 вересня 2020 року № 0.0..1 на суму 840,80 грн (т. 1 арк. спр. 12, 13, 14).

З огляду на те, що позов підлягає повному задоволенню, суд присуджує позивачу понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2522,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області, яким допущено порушення прав платника податків.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код 43143746, місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 6800,00 грн за порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 4308,20 грн за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 28 серпня 2020 року № 5, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 2040,00 грн за порушення пункту 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2522,40 грн (дві тисячі п`ятсот двадцять дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 01 лютого 2021 року.

Суддя Т.І. Чернявська