Справа № 320/4102/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року м. Київ № 320/4102/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,
за участю представників сторін:
позивача - Шпакович В.В.,

від відповідача-1 Яресько А.В.,

від відповідача-2 Хужин К.А.,

від третьої особи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1 (Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ»)

Адміністрації Державної прикордонної служби України,

Адміністрації Державної прикордонної служби України

за участю третьої особи, що не заявляє самостіних вимог на предмет спору на стороні відповідача- ОСОБА_2

про визнання дії протиправними, заборони вчиняти певні дії та зобов`язання

вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, з урахуванням уточненого позову від 21.05.2020 до військової частини НОМЕР_1 (Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ») Адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправними і незаконними дії Військової частини НОМЕР_1 (Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ») ІНФОРМАЦІЯ_1 (Ідентифікаційний код юридичної особи: 14321475, юридична адреса: 08307, Київська обл., місто Бориспіль) щодо пропуску малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , через державний кордон України для виїзду за межі України, який двічі відбувся 16.11.2019 року та 03.01.2020 року у пункті пропуску аеропорт Бориспіль термінал D на підставі незатвердженого Рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Висновку Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24;

- заборонити Адміністрації Державної прикордонної служби України (ідентифікаційний код юридичної особи: 00034039, юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26,) та військовій частині НОМЕР_1 (Окремому контрольно-пропускному пункту «Київ») ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код юридичної особи: 14321475, юридична адреса: 08307, Київська обл., місто Бориспіль) в усіх пунктах пропуску на території України здійснювати пропуск малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , через державний кордон для виїзду за межі України на підставі незатвердженого Рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Висновку, складеного Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького, про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 00034039, юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26,) внести до баз даних Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про заборону виїзду малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , за межі України на підставі незатвердженого Рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Висновку, складеного Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького, про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що його малолітня дитина двічі 16.11.2019 та 03.01.2020 залишала територію України через пункт пропуску аеропорт Бориспіль термінал D на підставі Висновку органу опіки та піклування, складеного Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького, про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24, який не затверджений Рішення Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, відтак не являється дозвільним документом (актом права індивідуальної дії) та законною підставою для виїзду дитини за межі України без згоди батька. На думку позивача дії службових осіб Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо пропуску малолітньої дитини ОСОБА_3 через державний кордон для виїзду за межі України на підставі незатвердженого Висновку органу опіки та піклування, складеного Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького є протиправними і незаконними.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Крім того, суд витребував у сторін докази по справі та витребував від Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького: Висновок Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 суд відмовив у задоволенні заяви окремого контрольно-пропускного пункту «Київ (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про закриття провадження у справі № 320/4102/20.

Відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористалися, третя особа будь-яких пояснень щодо позову не надала.

У судове засідання, призначене у справі на 26.01.2021 з`явився позивач та уповноважені представники відповідачів. Третя особа у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи у передбачений законодавством строк, явку уповноваженого представника до суду не забезпечила.

Присутній у судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю. Зазначив, що позовна вимога про заборону здійснення пропуску дитини через державний кордон для виїзду за межі України не стосується цивільного права на вільний виїзд за межі України і ніяким чином його не обмежує та не порушує, так як ця позовна вимога направлена на відновлення законного порядку перетину державного кордону України особою, яка не досягла повноліття. Мова йде лише про заборону перетину державного кордону для виїзду за межі України саме на підставі конкретного документу - Висновку Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24 про проживання дитини з матір`ю, який не дає на це право, але який був помилково сприйнятий органами Державної прикордонної служби України як такий, що начебто таке право надає.

Додатково позивач просив не стягувати витрати на правничу допомогу на його користь, так як він долучив не ті документи на компенсацію витрат на правничу допомогу.

Уповноважений представник відповідача- 1 заперечував щодо позову, проси відмовити у його задоволенні.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача-2 просив відмовити у задоволені позову та зазначив, що відповідачем-2 було проведено службове розслідування за результатами якого підтверджено факт надання дозволу на перетин державного кордону України малолітньої громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 16.11.2019 року та 03.01.2020 року в пункті пропуску «Бориспіль» без відповідних документів, та встановлені винні особи, відтак оскаржувані порушення були усунено добровільно.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно відомостей свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого Подільським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у місті Києві, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до висновку виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького від 29.03.2019 № 1539/49-05-24 за поданням управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було розглянуто 27.02.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, було прийнято рішення вважати за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.03.2020 р. № 184/Ш-3872 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16.11.2019 о 13:44:32 та 03.01.2020 о 15:42:52 перетинала державний кордон України у пункті пропуску аеропорт Бориспіль термінал D на підставі документу РСПДМ . Де відповідно РСПДМ - рішення суду про проживання дитини з матір`ю.

Позивач вважає, що дії відповідачів щодо дозволу 16.11. 2019 та 03.01.2020 на виїзд малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі України на підставі незатвердженого Рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Висновку, складеного Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького, про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24 є протиправними у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про прикордонний контроль» передбачено, що прикордонний контроль та пропуск через державний кордон громадян України, які не досягли 16 років, здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, з урахуванням вимог частини третьої статті 313 Цивільного кодексу України. Під час прикордонного контролю та пропуску через державний кордон осіб, які не досягли 16 років, посадові особи Державної прикордонної служби України здійснюють процедури прикордонного контролю в повному обсязі. Якщо особу, яка не досягла 16 років, супроводжує лише один дорослий та існують обґрунтовані підстави для того, щоб підозрювати, що особа, яка не досягла 16 років, незаконно перетинає державний кордон, посадова особа Державної прикордонної служби України проводить ретельну перевірку з метою виявлення будь-яких невідповідностей чи суперечностей у наданій інформації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України.

Відповідно до пункту 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в`їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

У передбачених міжнародними договорами або законодавством України випадках перетинання громадянином державного кордону здійснюється також за іншими документами. У такому разі прикордонний контроль здійснюється у порядку, який застосовується під час надання громадянином паспортних документів.

У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Приписами пункту 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують.

Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України обумовлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:

якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску;

якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на постійний консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном;

у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій:

свідоцтва про смерть другого з батьків;

рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків;

рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім;

рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним;

рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків;

довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері);

довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, виданої органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

свідоцтва про народження дитини, виданого компетентним органом іноземної держави, що не містить відомостей про батька дитини, легалізованого або засвідченого апостилем, а також без будь-якого додаткового засвідчення у випадках, передбачених міжнародним договором України;

3) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі тимчасового виїзду з України на строк до одного місяця під час пред`явлення рішення суду або органу опіки та піклування (районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі його утворення), сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади) або їх копій, засвідчених нотаріально чи органом, який їх видав, у якому визначено (підтверджено) місце проживання дитини з одним із батьків, який має намір виїзду з дитиною або який уповноважив на це нотаріально посвідченою згодою інших осіб;

4) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі тимчасового виїзду з України на строк до одного місяця та більше дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на захворювання, передбачені частиною п`ятою статті 157 Сімейного кодексу України, під час пред`явлення таких документів або їх копій, засвідчених нотаріально чи органом, який їх видав:

довідки, виданої органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, про наявність заборгованості із сплати аліментів (у разі коли сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за три місяці);

документа, виданого лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу, в порядку та за формою, встановленими МОЗ (у разі коли сума заборгованості по аліментах становить понад три місяці, але не більше чотирьох місяців).

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі (пункт 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України).

Судом встановлено, що Окремим контрольно-пропускним пунктом «Київ» (військова частина 1492) Адміністрації Державної прикордонної служби України було здійснено пропуск малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України на підставі незатвердженого Рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Висновку, складеного Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького, про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24, що відповідачами не заперечується.

Так, зокрема листом від 09.06.2020 № 23/Ш-52 Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України повідомив позивача про те, що по факту перетинання державного кордону України 16.11.2019 та 03.01.2020 на виїзд з України, малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в Окремому контрольно-пропускному пункті «Київ» було проведено службове розслідування та встановлено випадок надання дозволу на перетин державного кордону України по документу, який не дадава на це право.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України при вчиненні дій щодо пропуску 16.11.2019 та 03.01.2020 малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 діяли не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, оскільки документу, передбаченого пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, який би давав право на перетинання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16.11.2019 та 03.01.2020 кордону України отримано не було.

Відтак, суд зазначає, що вимога позивача про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 (Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ») ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо пропуску малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , через державний кордон України для виїзду за межі України, який двічі відбувся 16.11.2019 року та 03.01.2020 року у пункті пропуску аеропорт Бориспіль термінал D на підставі незатвердженого Рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Висновку Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24 підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача - заборонити Адміністрації Державної прикордонної служби України та військовій частині НОМЕР_1 (Окремому контрольно-пропускному пункту «Київ») Адміністрації Державної прикордонної служби України в усіх пунктах пропуску на території України здійснювати пропуск малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , через державний кордон для виїзду за межі України на підставі незатвердженого Рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Висновку, складеного Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького, про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24, суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на викладене.

Суд зазначає, що заборона виїзду осіб за межі України здійснюється у відповідності до Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, яким передбачено, що доручення Держприкордонслужбі надаються уповноваженими державними органами відповідно до їх компетенції та за наявності підстав, визначених законом. Так, Порядок визначає механізм надання Держприкордонслужбі та виконання нею доручень уповноважених державних органів - правоохоронних, розвідувальних органів та ДМС щодо осіб, які перетинають державний кордон (далі - доручення).

При цьому, пунктом 5 вказаного Порядку визначеного, що уповноважені державні органи можуть надавати доручення щодо: заборони в`їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства протягом строку, встановленого уповноваженим державним органом; заборони виїзду з України осіб, яких за рішенням слідчого судді, суду тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі тих, до яких застосовано запобіжний захід, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, за умовами якого передбачено таке обмеження; розшуку в пунктах пропуску через державний кордон осіб, оголошених у розшук відповідно до Кримінального процесуального кодексу України; інформування про факт перетинання державного кордону особами, стосовно яких уповноваженими державними органами проводяться оперативно-розшукові, контррозвідувальні, розвідувальні заходи або слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні, заходи з протидії порушенням митних правил, а також прийнято рішення про добровільне чи примусове повернення в країну походження або третю країну; огляду (із залученням у разі потреби службових осіб митних органів, що використовують власні технічні та спеціальні засоби) транспортних засобів, на яких прямують особи, та вантажів, що ними переміщуються через державний кордон, з метою недопущення його незаконного перетинання особами, а також незаконного переміщення предметів і речовин, заборонених до вивезення і ввезення в Україну або щодо яких встановлено спеціальний порядок переміщення через державний кордон; виявлення викрадених транспортних засобів; додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону особами.

Відтак, у відповідності з приписами Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів, у адміністративного суду відсутні підстави для заборони Адміністрації Державної прикордонної служби України та військовій частині НОМЕР_1 (Окремому контрольно-пропускному пункту «Київ») Адміністрації Державної прикордонної служби України в усіх пунктах пропуску на території України здійснювати пропуск малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , через державний кордон для виїзду за межі України на підставі незатвердженого Рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Висновку, складеного Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького, про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24 , адже адміністративний суд відсутній у переліку органів, що можуть давати доручення щодо заборони виїзду за межі України.

Крім того, суд погоджується з доводами відповідача-1, викладеними у листі від 30.06.2020 №23/Ш-6198 про те, що уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України під час несення служби в пунктах пропуску здійснюється перевірка документів, визначених пунктами 4, 5 та 6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (зі змінами). У разі виявлення порушень Правил під час здійснення прикордонного контролю щодо особи, яка не досягла 16 років, уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України повинно бути відмовлено особі у перетинанні державного кордону.

Відтак, враховуючи приписи пункту 5 Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, такої підстави за наявності якої відповідач-1 має право на внесення інформації до Бази даних Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про заборону виїзду малолітньої дитини за межі України на підставі рішення адміністративного суду відсутні.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, враховуючи ту обставину, що серед переліку уповноважених державних органів, що можуть надавати доручення щодо заборони виїзду за межі України відсутні відомості щодо рішення адміністративного суду, тому вимога позивача про зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України внести до баз даних Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про заборону виїзду малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , за межі України на підставі незатвердженого Рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Висновку, складеного Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького, про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24 також не підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу, що до юрисдикції адміністративного суду не віднесено розгляд справ щодо заборони виїзду за межі України, при цьому позивачем не було надано до суду рішення цивільного суду, яким було заборонено виїзд малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , за межі України.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано. Відзиву на позов або будь-яких доказів до матеріалів справи не долучено, відтак не доведено правомірність та законність своїх дій при пропуску малолітньої ОСОБА_3 , 23.09.2016 року за межу України 16.11.2019 та 03.01.2020, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку, що судовий збір в розмірі 840,80 грн, сплачений позивачем за звернення до суду згідно службового чеку ФН від 11.05.2020, підлягає стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача- 2 - Військової частини НОМЕР_1 (Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ») Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ») ІНФОРМАЦІЯ_1 (Ідентифікаційний код юридичної особи: 14321475, юридична адреса: 08307, Київська обл., місто Бориспіль) щодо пропуску малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , через державний кордон України для виїзду за межі України, який двічі відбувся 16.11.2019 року та 03.01.2020 року у пункті пропуску аеропорт Бориспіль термінал D на підставі незатвердженого Рішенням Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Висновку Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького про проживання дитини з матір`ю від 29.03.2019 року № 1539/49-05-24.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ») ІНФОРМАЦІЯ_1 (Ідентифікаційний код юридичної особи: 14321475, юридична адреса: 08307, Київська обл., місто Бориспіль) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 01 лютого 2021 р.