Справа № 640/132/21
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 січня 2021 року м. Київ № 640/132/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до начальника ДУ «Академія патрульної поліції» Лісничука Вадима

Ярославовича (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 9)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва через систему «Електронний суд» з позовом до начальника ДУ «Академія патрульної поліції» Лісничука Вадима Ярославовича, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність начальника ДУ «Академія патрульної поліції» Лісничука Вадима Ярославовича, пов`язану з порушенням права ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації та виражену у ненаданні ОСОБА_1 на його запит від 25 жовтня 2020 року у встановлений статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» строк інформації про облік та використання демонтованого майна при проведенні у 2018-2020 роках капітальних ремонтів на об`єктах Академії, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9;

- зобов`язати ДУ «Академія патрульної поліції» надати ОСОБА_1 інформацію на запит від 25 жовтня 2020 року.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано: фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач надав до суду дублікат квитанції №0.0..1 від 06 грудня 2020 року на суму 840,80 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Разом з тим, під час перевірки судом зарахування судового збору, сплаченого відповідно до квитанції №0.0..1 від 06 грудня 2020 року на суму 840,80 грн до спеціального фонду Державного бюджету України, встановлено, що вказане платіжне доручення враховане як доказ сплати судового збору в іншій адміністративній справі (№640/30526/20).

Таким чином, у даному випадку позивачу необхідно надати докази сплати судового збору за вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн.

Додатково суд зазначає, що згідно підпункту 15.1 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

01 березня 2019 року в газеті "Голос України" (№ 42 (7048) опубліковано повідомлення про відкликання Державною судовою адміністрацією України оголошення, опублікованого в газеті "Голос України" (№229 (6984) від 01 грудня 2018 року) щодо створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року №624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Таким чином, після публікації цього оголошення зміни, передбачені Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", пов`язані з початком функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), не набувають чинності.

У подальшому, наказом Державної судової адміністрації України №1096 від 07 листопада 2019 року "Про забезпечення створення і функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи", на виконання пункту 10 § 2 "Прикінцеві положення" розділу 4 Закону України від 03 жовтня 21017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" у частині створення та належного функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а також у зв`язку із відтермінуванням дати початку функціонування цієї системи, затверджено Концепцію побудови ЄСІТС у новій редакції.

Відповідно до затвердженої Концепції, на даний час впровадження системи ЄСІТС перебуває на етапі 3 (ІII квартал 2020 року - IV квартал 2021 року), що передбачає :

1. Розробка пілотних проектів та макетів основних підсистем Центральної системи ЄСІТС.

2. Розробка пілотних проектів та макетів основних модулів систем автоматизації діяльності органів та установ системи правосуддя.

3. Запуск пілотних проектів ЄСІТС в дослідну експлуатацію у визначених судах, органах та установах системи правосуддя.

Наведене вище свідчить про відсутність ЄСІТС як такої та відповідно будь-яких її модулів, що можуть використовуватися як складові системи.

Відповідно до наказу Державної судової адміністрації України від 22 грудня 2018 року №628 "Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах" з 22 грудня 2018 року у всіх місцевих та апеляційних судах розпочалась експлуатація підсистеми "Електронний суд" в тестовому режимі.

Пунктом другим цього наказу передбачено, що у частині функціонування підсистеми "Електронний суд" судам у ході її експлуатації в тестовому режимі необхідно керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02 березня 2018 року №17 зі змінами).

Оскільки ані системи ЄСІТС, ані її модулі не існують, порядок тестування Державної судовою адміністрацією України судам не надавався, кожен учасник правовідносин визначає межі тестового використання самостійно.

Відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Тобто, ані накази Державної судової адміністрації України, ані рішення Ради суддів України не можуть використовуватися як джерела права при здійснення адміністративного судочинства.

Більше того, частиною тринадцятою статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.

З урахуванням викладеного Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 , яка подана через систему "Електронний суд" є такою, що подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Тому, недоліки позовної заяви у цій частині можуть бути усунені позивачем шляхом надання:

- доказів сплати судового збору за вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн на реквізити Окружного адміністративного суду міста Києва;

- позовної заяви в паперовій формі із додержанням вимог, встановлених статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 94, 160, 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , яку подано через систему «Електронний суд».

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Федорчук