Справа № 200/11670/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 р. Справа№200/11670/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо нарахування та виплати у 2020 році щорічної разової допомоги до 05 травня в розмірі меншому, ніж 7 мінімальних пенсій за віком та зобов`язання здійснити нарахування та виплату такої допомоги в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплачених сум.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він є учасником аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Відповідно до статті 13 цього Закону йому має щорічно до 5 травня має виплачуватись разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Однак, у квітні 2020 року позивачу виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня в розмірі меншому, ніж це передбачено законом, без врахування висновків Конституційного Суду України викладених в рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду із позовом про захист порушеного права.

Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (відповідач 1) проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди із позовом визначив в наданому до суду відзиві. За змістом викладеного у відзиві грошова допомога до 5 травня у 2020 році розрахована та виплачена позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства. Розмір допомоги в 2020 році визначений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" від 19.02.2020 №112, положення якої є чинними та неконституційними не визнані.

Донецький обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (відповідач-2) у наданому до суду відзиві на позов проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, посилаючись на те, що розрахунок та виплату позивачу цієї допомоги здійснив Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради. Як зазначив відповідач 2, розмір одноразової грошової допомоги до 5 травня виплаченої позивачу Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради, відповідає положенням постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" від 19.02.2020 №112.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 04.01.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою від 02.02.2021 постановлено ухвалу про відмову в зупиненні провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інвалідом 3 групи (категорія 1 ) (посвідчення серія НОМЕР_1 видане 13.02.2019), має право на пільги, встановлені для ветеранів війни-інвалідів війни (посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.07.2009).

Позивач перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради та є отримувачем щорічної грошової допомоги до5 травня на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу".

У квітні 2020 року позивачу на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" виплачено щорічну одноразову допомогу у розмірі 3160 грн.

23.11.2020 позивач звернувся з заявою до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської районної державної адміністрації, в якій просив нарахувати та виплатити йому разову грошову допомогу до 5 травня як особі з інвалідністю 3 групи внаслідок війни в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Листом від 24.11.2020 №56.8-66782/ККЦ позивача повідомлено, що щорічна одноразова грошова допомога до 5 травня за 2020 рік була правомірно нарахована та виплачена у розмірі, визначеному відповідно до Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" від 19.02.2020 №112.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 (далі - Закон №3551).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону №3551 (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-XIV) щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій, ІII групи - сім мінімальних пенсій.

Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28.12.2007 (набрав чинності 01.01.2008 ) частину п`яту статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у такій редакції: "Щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28.12.2007.

Законом України від 28.12.2014 № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01.01.2015) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31.03.2015, № 141 від 02.03.2016, № 233 від 05.04.2017, № 170 від 14.03.2018, № 237 від 20.03.2019 та № 112 від 19.02.2020, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни.

Так, у постанові Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" №112 від 19.02.2020 (набрала чинності 25.02.2020) визначено розмір виплати разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни 3 групи - 3160 гривень.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремі положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За положеннями ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 27.02.2020 застосовуються положення статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону 25.12.1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до статті 28 частини 1 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" № 294-IX від 14.11.2019 встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги особі з інвалідністю внаслідок війни у 2020 році становить 11466 грн. (1638 грн х 7).

Оскільки разову грошову допомогу позивачу виплачено відповідачем 1 у розмірі, меншому ніж передбачено статтею 13 частиною 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд дійшов висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі саме відповідачем 1.

Правові висновки аналогічного змісту, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рішенні від 29 вересня 2020 року у справі №440/2722/20.

Відтак є підстави для задоволення позовних вимог в цій частині визнання протиправною бездіяльності Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради через нездійснення позивачу у 2020 році нарахування та виплати суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, відповідно до частині 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" , виходячи з розміру 7 мінімальних пенсій та зобов`язання здійснити виплату такої допомоги в розмірі 7 мінімальних пенсій з урахуванням фактично виплачених сум.

Вимоги позивача до Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не підлягають задоволенню, оскільки зазначені виплати ним не проводилися.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

Підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради в частині невиплати ОСОБА_1 у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до частині 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", виходячи з розміру 7 мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", виходячи з розміру 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми цієї допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач 1: Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, адреса: 87500, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Миру, 70, ;

Відповідач 2: Донецький обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, адреса: 84200, Донецька обл., місто Дружківка, вулиця Тверська, будинок 6, .

Суддя А.С. Михайлик