Справа № 460/9052/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2021 року м. Рівне №460/9052/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії відповідно до наданої довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області про розмір грошового забезпечення від 22 липня 2020 року № 17/39; 2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії позивачу з 01 квітня 2019 року відповідно до наданої Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області довідки від 22 липня 2020 року № 17/39 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби), згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з виплатою 100 % суми підвищення пенсії починаючи з 05 березня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 22 липня 2020 року уповноважений орган підготував та направив відповідачу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року. 14 вересня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку на підставі вказаної вище довідки. Однак, відповідач відмовив у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з тих підстав, що Кабінетом Міністрів України не приймав рішення, яке з 05 березня 2019 року змінило чи встановило нові умови проведення перерахунку та виплати пенсій, призначених за нормами Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Таке рішення відповідача позивач вважає протиправним, оскільки в даному випадку підставою для перерахунку його пенсії є надходження до територіального органу Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у зв`язку з визнанням нечинними в судовому порядку пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45. При цьому, позивач наголошує, що чинне законодавства покладає на відповідача обов`язок щодо здійснення перерахунку пенсії в разі надходження оновленої довідки про розмір грошового забезпечення колишнього військовослужбовця. Також, позивач зауважив, що у зв`язку з визнанням нечинними пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", з 05 березня 2019 року йому має виплачуватися 100 % підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. З наведених підстав, позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення відповідних категорій військовослужбовців визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103, якою зобов`язано до 01 березня 2018 року перерахувати пенсії, призначені, згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На виконання зазначеної постанови відповідачем було перераховано пенсію позивача з 01 січня 2018 року та проведено її виплату у встановленому порядку. Законодавцем визначено правові підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначення умов та порядку проведення перерахунку, встановлення розміру проведених виплат. Оскільки після визнання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року по справі № 826/3858/18 протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, Урядом не прийнято нової постанови, яка б регулювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала розміри і порядок проведених виплат, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року відсутні. Також відповідач вказав, що виплата підвищення до пенсії у розмірі 100 % здійснюється на виконання відповідних постанов Кабінету Міністрів України з січня 2020 року. Крім того, відповідач зазначив, що позивач порушив строки звернення до суду з даним позовом. З огляду на наведене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, доводам та аргументам якої суд не надає правової оцінки, позаяк, за приписами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у вказаній категорії справ заявами по суті є позов та відзив.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

09 грудня 2020 року позовна заява надійшла до суду.

14 грудня 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20 січня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

22 січня 2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за вислугу років за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Основний розмір пенсії позивача становить 74 % відповідних сум грошового забезпечення.

З 01 січня 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 10 квітня 2018 року № 17/12 на умовах постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб".

Після зазначеного перерахунку виплата пенсії позивачу здійснювалася з урахуванням підвищення, визначеного станом на 01 березня 2018 року, наступним чином: з 01 січня по 31 грудня 2018 року - щомісячно 50 % від суми підвищення; з 01 січня по 31 грудня 2019 року - щомісячно 75 % від суми підвищення; з 01 січня 2020 року - 100 % від суми підвищення.

22 липня 2020 року Управління Служби безпеки України в Рівненській області направило відповідачу оновлені довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року, в тому числі довідку щодо позивача.

Згідно з довідкою від 22 липня 2020 року № 17/39, розмір грошового забезпечення позивача за відповідною (аналогічною) посадою, станом на 05 березня 2019 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" становить 20628,25грн, в тому числі: посадовий оклад - 7750грн; оклад за військовим званням (полковник) - 1480грн; надбавка за вислугу років (50 %) - 4615грн; надбавка за особливості проходження служби (35 %) - 4845,75грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 %) - 1162,50грн; премія (10 %) - 775грн.

14 серпня 2020 року відповідач листом за № 1700-0319-8/23900 повернув Управлінню Служби безпеки України в Рівненській області довідку від 22 липня 2020 року № 17/39 без проведення перерахунку пенсії позивача, мотивуючи це тим, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій відповідної категорії громадян не приймалося.

14 вересня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року.

Листом від 01 жовтня 2020 року за № 8057-7913/Б-03/8-1700/20 відповідач повідомив позивачу про те, що підстави для проведення перерахунку його пенсії згідно із наданою довідкою про розмір грошового забезпечення від 22 липня 2020 року № 17/39 відсутні, оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнято нової постанови, яка б регулювала умови проведення перерахунку пенсій та встановлювала розміри, порядок проведених виплат, як це було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2020 року № 103. У зв`язку з цим, довідка від 22 липня 2020 року № 17/39 повернута до Управління Служби безпеки України в Рівненській області без виконання.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до преамбули вказаного Закону, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (пункт 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, Постановою № 704 передбачено такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац 4 підпункту 1 пункту 5 Постанови № 704); надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 Постанови № 704).

Підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 також надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII Закону № 2262-XII.

За приписами частин першої, другої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII, Кабінет Міністрів України 21 лютого 2018 року прийняв постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 (далі - Постанова № 103), пунктом 1 якої встановив перерахувати з 1 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Також пунктом 6 Постанови № 103 були внесені зміни до Порядку № 45.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 (в редакції Постанови № 103) передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому, у додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції та у ній відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Поряд з цим, Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45 до зазначених змін.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, в якій суд касаційної інстанції серед іншого вказав на те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Отже, з 05 березня 2019 року - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

При цьому, обов`язок з перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає після отримання ним належної довідки.

Водночас, порядок дій, які повинні вчинити орган, який видає довідку, та Управління Пенсійного фонду, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 не змінився.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком (пункт 3 Порядку № 45).

Суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно із частинами другою, третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Суд зазначає, що право позивача на перерахунок пенсії є беззаперечним і не може обмежуватися будь-якими строками, а передумовою для його проведення є довідка про розмір грошового забезпечення від 22 липня 2020 року № 17/39, яка була видана Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області.

Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 17 грудня 2019 року в зразковій справі № 160/8324/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року в цій справі, у яких також зазначається, що постанова Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якою визначено відповідний порядок виплати перерахованих сум підвищених пенсій, не впливає на обов`язок щодо складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ та не встановлює інших умов і порядку для такого перерахунку.

За висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 20 листопада 2018 року в справі № 328/4303/16-а (2-а/328/8/17), органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами / особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

У даному випадку позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки із зазначеними основними та додатковими щомісячними видами грошового забезпечення.

Таким чином, у зв`язку з отриманням від позивача заяви про перерахунок пенсії разом з довідкою від 22 липня 2020 року № 17/39 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадою станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, у відповідача виник обов`язок проведення перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року.

Такий обов`язок відповідачем не виконано, що призвело до порушення прав позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, а тому порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення 22 липня 2020 року № 17/39 (з урахуванням раніше виплачених сум).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити з 05 березня 2019 року виплату пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Постанови № 103 передбачено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року в таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 %; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 %; з 1 січня 2020 року - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

При цьому, пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 втратив чинність 05 березня 2019 року в зв`язку з прийняттям рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 у справі № 826/3858/18 (залишеним у силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року).

Враховуючи вимоги частини другої статті 265 КАС України, яка передбачає, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, пункти 1 та 2 Постанови №103 втратили чинність саме з 05 березня 2019 року.

Беручи до уваги дату втрати чинності пунктами 1, 2 Постанови № 103 - 05 березня 2019 року, суд вважає, що саме з цієї дати у відповідача виник обов`язок виплачувати позивачу пенсію з урахуванням 100% суми підвищення, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Така правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 6 серпня 2019 року в зразковій справі № 160/3586/19.

Щодо посилання відповідача на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804, суд зазначає таке.

Статтею 1-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, то застосовуються норми міжнародного договору.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 березня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Постановою № 103 фактично змінені умови пенсійного забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення за Законом № 2262-ХІІ, що суперечить приписам як статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ, так і статті 5 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частин першої-третьої статті 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Оскільки Постанова № 103 як правовий акт не відповідає Закону № 1058-IV та Закону № 2262-ХІІ, суд застосовує правові акти, які мають вищу юридичну силу, тобто зазначені закони.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Поряд з цим, виходячи з наведених вище висновків суду щодо невідповідності Постанови № 103 приписам Закону № 2262-ХІІ та Закону № 1058-IV й необхідності застосування до цих правовідносин відповідно до частин першої-третьої статті 7 КАС України саме положень законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення, а не нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України, в тому числі і постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити виплату пенсії позивачу з 01 квітня 2019 року в розмірі 100 % підвищення суми пенсії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в частині виплати пенсії з урахуванням 100 % підвищення позивачем заявлено лише вимогу зобов`язального характеру.

Однак, статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 245 КАС України також встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки, судом встановлений факт наявності протиправних дій з боку відповідача, які виразилися у виплаті позивачу з 05 березня 2019 року пенсії в меншому розмірі за рахунок виплати лише 75 % підвищення пенсії, то суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про визнання таких дій протиправними.

Також виплата перерахованої пенсії повинна здійснюватися відповідачем без її обмеженням граничним розміром, позаяк Конституційний Суд України Рішенням від 20 грудня 2016 № 7-рп/2016 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону № 2262-ХІІ зі змінами, а саме частини сьомої 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так, у постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року № 522/3049/17, суд зазначав, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-ХІІ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Верховним Судом вказано, що це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-ХІІ не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Тому, на переконання суду, подальше повторне запровадження максимального розміру пенсії у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-ХІІ, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, не може створювати підстав для обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Такий висновок також узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року в справі № 522/16882/17 та від 31 січня 2019 року в справі № 638/6363/17.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сплачена сума судового збору в розмірі 840,80грн відповідно до квитанції від 09 грудня 2020 року № МР_АВ200495ZEV1_16871456, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку та виплати основного розміру пенсії на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Рівненській області про розмір грошового забезпечення від 22 липня 2020 року № 17/39.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії в меншому розмірі за рахунок виплати з 05 березня 2020 року 75 % суми підвищення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області від 22 липня 2020 року № 17/39 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби), згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 05 березня 2019 року, в тому числі перераховану з 01 квітня 2019 року, з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії (без відстрочення платежу) та без обмеження її граничним розміром відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, з врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 840,80грн (вісімсот сорок гривень, 80коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ).

Суддя Т.О. Комшелюк