Справа № 160/68/21
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року Справа № 160/68/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
04.01.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій позивач просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2.1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними;
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій про відмову ОСОБА_1 , номер облікової картки плат податків НОМЕР_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, про яке повідомлено в листі № 400-010303-8/120912 від 16.12.2020 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10.12.2020 р. та призначити пільгову пенсію за Списком № 1 на підставі пункту першого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати звернення, тобто з 10.12.2020 року, та виплатити належні пенсійні виплати за весь час з моменту звернення за призначенням пенсії вперше.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 10.12.2020 року він звернувся до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та надав всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення такої пенсії. 18.12.2020 р. Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з тим, що у трудовій книжці неможливо прочитати назву підприємства на печатці, а в уточнюючій довідці відсутні накази про прийняття та переведення на відповідну посаду, невірно вказано посилання на постанову Кабінету Міністрів України, відсутній наказ про атестацію та перелік атестованих професій. Позивач вважає відмову відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 протиправною. Відповідачем безпідставно вказано, що в уточнюючій довідці від 20.09.2005 р. №173/01-59 відсутній наказ про атестацію та перелік атестованих професій, оскільки накази про атестацію зазначені в останньому абзаці довідки, а саме: №316 від 28.04.1990 р., №263 а/к від 28.04.2000 р. Також, в уточнюючій довідці від 20.09.2005 р. №173/01-59 вказані підприємства, де працював позивач - шахта «Постніківська» Державного підприємства «Шахтарськантрацит», які на сьогодні реорганізовані і знаходяться в зоні проведення АТО. Щодо посилань відповідача на відсутність чіткого зображення печатки підприємства «Амвросіївський ордена Леніна цементний комбінат» на титульній та 2 сторінках трудової книжки, позивач зазначив, що чинним законодавством на працівників не покладено обов`язку щодо ведення особистих трудових книжок та не передбачено будь-якої відповідальності. На переконання позивача, відсутність зображення печатки підприємства на титульній та на 2 сторінках трудової книжки печатки підприємства є формальною неточністю у документах та за загальним правилом не може бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Крім того, зауважено, що відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2021 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/68/21 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.8 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності, зокрема, є типові справи.
Згідно з п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 263 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10 грудня 2020 року звернувся до Відділу обслуговування громадян №14 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно із ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом від 16.12.2020 р. №0400-010303-8/120912 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства) повідомило позивачу про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Означене рішення відповідача обґрунтоване наступним.
За наданих документів загальний страховий стаж складає 26 років 4 місяці 28 днів (стаж враховано по 30.10.2020 р.). У трудовій книжці НОМЕР_3 від 19.10.1981 року, записи внесенні з порушенням вимог п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 162 від 20.06.1974 р. на 1 та 2 арк. неможливо прочитати назву підприємства на печатці, тому для зарахування до загального стажу періодів роботи з трудової книжки немає підстав, для її підтвердження необхідно надати довідки з першого місця роботи та вказати дату народження.
Оскільки трудова книжка не береться до уваги, тому до пільгового стажу не зарахована довідка від 20.09.2005 р. № 173/01-159, оскільки у довідці відсутні накази про прийняття та переведення на відповідну посаду, невірно вказано посилання на постанову Кабінету Міністрів та відсутній наказ про атестацію, перелік атестованих професій. Пільговий стаж по Списку №1 можливо буде зарахувати тільки після надання оновленої пільгової довідки.
Відповідно до протоколу призначення пенсії, наданого відповідачем до відзиву, загальний трудовий стаж позивача становить 26 років 4 місяці 28 днів, з них: 9 років 7 місяців 28 днів - до 01.01.2004 р., 16 років 9 місяців 0 днів - страховий стаж після 01.01.2004 р.
Відповідно до роздруківки розрахунку стажу з урахуванням перетину періодів, наданого відповідачем до відзиву, до загального страхового стажу зараховано наступні періоди:
з 01.09.1978 р. по 22.06.1982 р. - навчання у вищих/середніх навчальних закладах - 3 роки 9 місяців 22 дні;
з 18.04.1983 р. по 21.04.1985 р. - військова строкова служба - 2 роки 0 місяців 4 дні;
з 01.01.1999 р. по 01.07.2002 р. - ________ - 3 роки 6 місяців 1 день;
з 18.12.2002 р. по 18.04.2003 р. - ________ - 0 років 4 місяці 1 день;
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно з ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідні положення містить і стаття 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».
Так, згідно із ч.1 ст.13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637).
Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_3 , позивач працював:
26.05.1981 р. - 19.10.1981 р. - слюсарем по ремонту металургійного та цементного обладнання в об`єднаному цеху випалу в Амвросіївському ордену Леніна цементному комбінаті (записи 1-2);
04.08.1982 р. - 28.01.1983 р. - майстром зміни цеху помолу 1 виробництва випалу в Амвросіївському ордену Леніна цементному комбінаті (записи 5-6);
28.01.1983 р. - 08.04.1983 р. - слюсарем по ремонту 3 розряду в транспортно-пакувальному цеху випалу в Амвросіївському ордену Леніна цементному комбінаті;
24.06.1991 р. - 06.09.1991 р. - формувальником ливарного цеху 1 розряду в Амвросіївському заводі сталевого лиття (записи 19-20);
24.06.1992 р. - 29.10.1992 р. - учнем гірничого робочого по ремонту гірських виробок з повним робочим днем в шахті в ОП «Шахта «Постніківська» (наказ №450 к від 30.06.1992 р.) записи 25-26;
29.10.1992 р. - 12.07.1996 р. - гірничим робочим підземним по ремонту гірських виробок з повним робочим днем в шахті в ОП «Шахта «Постніківська» (наказ №785к від 29.10.1992 р.) записи 26-27;
09.09.1996 р. - 29.10.1996 р. - електромонтером лінійником з монтажу повітряних ліній контактної мережі КСУ 447 ЗАТ «Дніпроелектромонтаж» (записи 28-29);
06.02.2004 р. - 27.07.2004 р. - слюсарем-ремонтніком в агломераційному цеху ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (за підсумками атестації робочих місць за умовами праці вказана професія атестована за списком №1), записи 36-38.
Отже, згідно з відомостями з трудової книжки НОМЕР_3 позивач працював з 24.06.1992 р. по 12.07.1996 р. гірничим робочим підземним по ремонту гірських виробок в шахті з повним робочим днем, а також, з 06.02.2004 р. по 27.07.2004 р. слюсарем-ремонтніком в агломераційному цеху ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» за професією, яка атестована за Списком №1.
На підтвердження стажу роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, у період з 24.06.1992 р. по 12.07.1996 р. позивачем були надані також:
- довідка ОП «Шахта «Постніківська» ДП «Шахтарськантрацит» від 20.09.2005 р. №17-3/01-159 про підтвердження його роботи у період з 24.06.1992 р. по 29.10.1992 р. на посаді учня горноробочого по ремонту гірничих виробок підземний та з 29.10.1992 р. по 12.07.1996 р. - на посаді горноробочого по ремонту гірничих виробок підземний;
- довідка від 20.09.2005 р. №17-3/01-160 ОП «Шахта «Постніківська» про підприємства, які входять до складу Шахти «Постніківська», і реорганізації шахти «Постніківська» у відокремлений підрозділ ОП «Шахта «Постніківська» Державного підприємства «Шахтарськантрацит»;
- довідка ОП «Шахта «Постніківська» від 30.09.2005 р. №83 про заробітну плату ОСОБА_1 у період з серпня 1992 р. по липень 1996 р.
Отже, трудова книжка позивача містить записи про періоди його роботи повний робочий день в шахті в ОП «Шахта «Постніківська» у період з 24.06.1992 р. по 12.07.1996 р., що відповідає даним, вказаним у довідці ОП «Шахта «Постніківська» ДП «Шахтарськантрацит» від 20.09.2005 р. №17-3/01-159 та довідці ОП «Шахта «Постніківська» від 30.09.2005 р. №83 про заробітну плату ОСОБА_1 у період з серпня 1992 р. по липень 1996 р.
В якості підстави для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідачем у листі від 16.12.2020 р. №0400-010303-8/120912 та у відзиві зазначено, що відомості трудової книжки на 1-2 аркуші не враховані пенсійним фондом, оскільки не чіткий відбиток печатки, а у довідці від 20.09.2005 № 173/01-159 відсутні накази про прийняття та переведення на відповідну посаду, невірно вказано посилання на постанову Кабінету Міністрів та відсутній наказ про атестацію, перелік атестованих професій.
Суд критично ставиться до зазначеної позиції відповідача.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.
Окрім того, законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки (як-то не чіткий відбиток печатки у трудовій книжці), не можуть бути підставою для не врахування даних 1, 2 аркушу трудової книжки при розрахунку пільгового стажу, та самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи позивача до стажу роботи, що враховується у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Не обґрунтовано відповідачем підстав не врахування даних трудової книжки в частині періоду роботи з 06.02.2004 р. по 27.07.2004 р. слюсарем-ремонтніком в агломераційному цеху ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» за професією, яка атестована за Списком №1.
Водночас, матеріали справи не містять доказів проведення відповідачем розрахунку пільгового стажу позивача з урахуванням тієї обставини, що заява позивача від 10.12.2020 р. стосувалась саме призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Розрахунку пільгового стажу позивача (періоди, які враховані/не враховані до пільгового стажу) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області суду не надано.
За таких обставин, висновок відповідача про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, що викладений у рішенні про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оформленого у листі від 16.12.2020 р. №0400-010303-8/120912, не обґрунтований та не доведений.
Окрім того, чинним законодавством передбачено право органів Пенсійного фонду при призначенні пенсії та в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів від підприємств.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Відповідні положення кореспондуються і в Законі України «Про пенсійне забезпечення».
Так, згідно з ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Проте, відповідачем не доведено вчинення дій на виконання положень ч.3 ст. 44 Закону №1058, ч.1 ст. 101 Закону №1788 за наявності сумніву щодо документів, наданих позивачем до заяви про призначення пенсії на підтвердження пільгового стажу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, під час розгляду і вирішення заяви позивача від 10.12.2020 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому такі дії є протиправними.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів правомірності свого рішення, що оскаржується.
Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, викладене у листі від 16.12.2020 р. №0400-010303-8/120912 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не відповідає ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправним та підлягає скасуванню.
З урахуванням встановленої протиправності рішення відповідача від 16.12.2020 р. №0400-010303-8/120912 через його необґрунтованість, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що відповідачем не здійснено належним чином розгляд заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах. Питання про призначення або відмову в призначенні пенсії має бути вирішено після належного розгляду заяви.
Щодо іншої частини позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 10.12.2020 р. та призначити пільгову пенсію за Списком № 1 на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати звернення, тобто з 10.12.2020 року, та виплатити належні пенсійні виплати за весь час з моменту звернення за призначенням пенсії вперше, суд зазначає наступне.
Обрахунок стажу, що враховується у призначенні (перерахунку) пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Окрім того, на час ухвалення рішення у даній справі у суду відсутні відомості про пільговий стаж позивача, який врахований або не врахований відповідачем, оскільки в оскаржуваному рішенні та відзиві на позов органом пенсійного фонду наведено лише дані про загальний страховий стаж роботи позивача.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).
Відповідно до ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу, необхідного для призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.12.2020 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та вирішити питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 420,40 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо розгляду і вирішення заяви ОСОБА_1 від 10.12.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», викладене у листі від 16.12.2020 р. №0400-010303-8/120912.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.12.2020 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вирішити питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 01.02.2021 року.

Суддя О.С. Рябчук