Справа № 400/1157/20
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 січня 2021 року
м. Київ
справа № 400/1157/20
адміністративне провадження № К/9901/35818/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року в справі №400/1157/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просив:
визнати протиправною бездіяльність щодо непроведення перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 13 вересня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року по 12 вересня 2018 року відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року №350/174/308/1069/ПС;
зобов`язати повторно розглянути заяву від 21 грудня 2019 року про проведення перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 13 вересня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року по 12 вересня 2018 року відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року №350/174/308/1069/П 57;
зобов`язати провести перерахунок розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 13 вересня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року по 12 вересня 2018 року відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року №350/174/308/1069/ПС;
зобов`язати надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення для перерахунку (призначення) пенсії з 13 вересня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 12 вересня 2018 року відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року №350/174/308/1069/ПС.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року, позов задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 13 вересня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року по 12 вересня 2018 року відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року №350/174/308/1069/ПС;
зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 провести ОСОБА_1 перерахунок розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 13 вересня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року по 12 вересня 2018 року відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року №350/174/308/1069/ПС;
зобов`язано Миколаївський ОВК надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення для перерахунку (призначення) ОСОБА_1 пенсії з 13 вересня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року по 12 вересня 2018 року відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2019 року №350/174/308/1069/ПС.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року в справі №400/1157/20.
За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: головуючому судді Мельник-Томенко Ж.М., суддям: Жуку А.В., Мартинюк Н.М.
Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2021 року задоволено заяви про самовідвід суддів Мельник-Томенко Ж.М., Жука А.В., Мартинюк Н.М.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 13 січня 2021 року №40/0/78-21, у зв`язку з постановленням Верховним Судом 05 січня 2021 року ухвали про самовідвід суддів в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2021 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: головуючому судді Стеценку С.Г., суддям Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд встановив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.
За приписами пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а-г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року в справі №400/1157/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Л.Л. Мороз Т.Г. Стрелець