Справа № 640/22532/20
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Київ № 640/22532/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області

до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною та скасування постанови від 04.09.2020 №60728878,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі-позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 04.09.2020 у виконавчому провадженні №60728878.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що рішенням Київського окружного адміністративного суду по справі №320/3428/19 зобов`язано Головне управління провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання зазначеного рішення суду Головне управління здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 в порядку, визначеному судовим рішенням, за період з 01 січня 2016 року по 09 жовтня 2019 року. Розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 7 466,60 грн. Сума доплати по перерахунку за період з 01 січня 2016 року по 09 жовтня 2019 року становить 59 821,44 грн.

Вказано, що сума доплати за період з 01 січня 2016 року по 09 жовтня 2019 року буде виплачена ОСОБА_1 в порядку, визначеному Постановою №649 із сум, передбачених Державним бюджетом на виконання судових рішень, а саме: за період з 10 жовтня 2019 року по 31 грудня 2019 року, сума у розмірі 3 260,80 гри. була виплачена в січні 2020 року разом з пенсією; за період з 01 січня 2016 року по 09 жовтня 2019, сума у розмірі 56 560,64 грн. буде виплачена після прийняття відповідного рішення комісією Пенсійного фонду України, оскільки рішення взято на облік в окремому реєстрі відповідно до Постанови №649.

На думку позивача, постанова про накладення штрафу є необгрунтованною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/22532/20, з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено до судового розгляду по суті. Відповідачу запропоновано у встановлені судом строки надати відзив на позовну заяву та зобов`язано надати суду належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №60728878.

У зв`язку з поданням представником позивача заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження, та неявки у судове засідання представника відповідача, судом на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами справи, згідно вимог частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства Україна.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову від 28.11.2019 про відкриття виконавчого провадження №60728878 з примусового виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 №320/3428/19, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.12.2019 №6042/108-02 відповідача повідомлено, що Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , в порядку визначеному судовим рішенням, за період з 01.01.2016 по 09.10.2019. Розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 7 466,60 грн. Сума доплати по перерахунку за період з 01 січня 2016 року по 09 жовтня 2019 року становить 59 821,44 грн. Зазначено, що сума доплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 буде виплачуватись згідно Постанови Кабінету Міністрів України №649.

До вказаного листа позивачем було надано: перерахунок пенсії ОСОБА_2 , розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії, за пенсійною справою ОСОБА_2 , копію листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.12.2019 №6035/108-02.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову від 05.06.2020 №60728878 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області за невиконання рішення без поважних причин в розмірі 5100,00 грн, надано 10 робочих днів для повторного виконання рішення боржником та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення без поважних причин.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову від 04.09.2020 №60728878 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області за повторне невиконання рішення без поважних причин в розмірі 10200,00 грн.

Вважаючи, що постанова про накладення штрафу від 04.09.2020 №60728878 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведене в сукупності свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) та відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Тобто, державному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі визначеному Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ.

Як вже було зазначено судом, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову від 28.11.2019 про відкриття виконавчого провадження №60728878 з примусового виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 №320/3428/19, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.12.2019 №6042/108-02 повідомив відповідача, що Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , в порядку визначеному судовим рішенням, за період з 01.01.2016 по 09.10.2019. Розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 7 466,60 грн. Сума доплати по перерахунку за період з 01 січня 2016 року по 09 жовтня 2019 року становить 59 821,44 грн. Зазначено, що сума доплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2019 буде виплачуватись згідно Постанови Кабінету Міністрів України №649.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22 серпня 2018 року затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі по тексту - Порядок №649), який передбачає вчинення пенсійним органом (боржником) певних дій, які спрямовані на погашення заборгованості. Крім того, відповідно до пункту 1 цього ж Порядку визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Пунктом 2 Преамбули вказаної постанови Кабінету Міністрів України, установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Згідно з пунктом 3 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 6 Порядку №649 передбачено, що перевірку обґрунтованості розрахованої суми, що підлягає виплаті органом Пенсійного фонду України при виконанні судового рішення, проводить у Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - "комісія").

Згідно пункту 8 Порядку №649 комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку. У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

При цьому, пунктом 10 Порядку №649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Таким чином, Порядком №649 визначено спеціальну процедуру проведення погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, зокрема відповідні дії, які повинен вчинити боржник щодо виконання рішень судів певної категорії.

Разом з тим, на виконання умов Порядку №649 позивач мав провести розрахунок суми виплати відповідно до рішення суду, направити відповідний пакет документів до Пенсійного фонду України, де уповноважена комісія, після перевірки обґрунтованості розрахованої суми, прийняла б одне з рішень.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області не надано жодних документальних доказів, зі змісту яких можливо б було встановити факт подання Головним управлінням до комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду Пенсійного фонду України відповідних документів, а також доказів прийняття комісією рішення про наявність підстав для виплати пенсіонеру коштів.

Суд звертає увагу, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/5248/19 від 12 листопада 2019 року (із змінами внесеними постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року) пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» визнані протиправними та нечинними, тобто, Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 втратив чинність на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Наведені вище обставини в сукупності свідчать, що позивачем станом на 04 вересня 2020 року не виконано рішення Київського окружного адміністративного суду у справі №320/3428/19, зокрема, в частині виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року перерахованої пенсії.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Варто також зауважити, що у справах «Шмалько проти України», «Іммобільяре Саффі проти Італії» ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа «Сук проти України»).

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

За таких обставин, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 287, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.