Справа № 953/12643/20
Суддя: Садовський К. С.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Садовського К.С.,

з участю секретаря судового засідання - Пастушенко К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в суду м. Харків адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2020 до Київського районного суду м. Харків надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить скасувати постанови начальника Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Амельченка Віталія Петровича про накладення адміністративних стягнень від 16 квітня 2020 року, відповідно до яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу за порушення статті 188-13 КУпАП, ч.1 ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» за ненадання декларації про доходи та майно до 20.03.2020 на вимогу державного виконавця від 12.03.2020. та закрити провадження по справам про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позову вказує на те, що про розгляд справ про адміністративні правопорушення він завчасно повідомлений не був, справи були розглянуті у його відсутність незважаючи на подані ним повідомлення про відкладення розгляду справи з огляду на впроваджений в країні карантин, а накладені на нього санкції є занадто суворими. Крім того, посилається на те, що за одне і теж саме правопорушення в межах одного зведеного виконавчого провадження він був безпідставно двічі притягнутий до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2020 р. позов ОСОБА_1 був залишений без руху, а позивачу запропоновано усунути виявлені недоліки.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2020 відкрито провадження у справі з викликом сторін в судове засідання.

В судове засідання позивач не з`явився, але його представником адвокатом Єлісєєвим М.І. подана заява про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, на адресу суду відзив не направив, хоча про час та місце розгляду справи судом неодноразово повідомлявся.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що у Московському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №61534692 про стягнення коштів з ТОВ «Перехрестя Плюс» (), директором якого є ОСОБА_1 .

Так, постановами державного виконавця Головко В.Л. від 12.03.2020 року у виконавчих провадженнях № 61529759 і № 61529968, які входять до складу зведеного виконавчого провадження № 61534692, боржника зобов`язано протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, подати декларацію про доходи та майно.

В цей же день державним виконавцем Головко В.Л. зроблено виклик № 48596 директора ТОВ «Перехрестя Плюс» ОСОБА_1 на 19.03.2020 р. о 16-00 год. для надання пояснень та документів.

Однак, 19.03.2020 р. ОСОБА_1 на виклик державного виконавця не з`явився, замість цього 19.03.2020 подав останньому клопотання про перенесення дати його виклику на іншу дату, посилаючись на впроваджений в період з 12.03.2020 по 03.04.2020 р. карантин, та просив викликати його поза межами карантинних заходів.

27 березня 2020 р. державним виконавцем Головко В.Л. зроблено виклик № 55849 директора ТОВ «Перехрестя Плюс» ОСОБА_1 на 03.04.2020 р. о 09-00 год. Для надання пояснень та документів. Також державним виконавцем повідомлено боржника про те, що в цей день буде складатись відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КУпАП та запрошено для участі в його складанні та підписанні.

Однак, 03.04.2020 р. ОСОБА_1 на виклик державного виконавця повторно не з`явився, замість цього 31.03.2020 подав останньому клопотання про перенесення дати його виклику на іншу дату, посилаючись на впроваджений в період з 12.03.2020 по 24.04.2020 р. карантин, та просив викликати його поза межами карантину.

03.04.2020 року державним виконавцем Головко В.Л. відносно директора ТОВ «Перехрестя Плюс» ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №2 та протокол про адміністративне правопорушення №3 за ст. 188-13 КУпАП, та було здійснено виклик позивача на 16.04.2020 об 11-00 год. року для розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Однак, 16.04.2020 р.. ОСОБА_1 на виклик державного виконавця знову не з`явився, замість цього 15.04.2020 подав останньому клопотання про перенесення дати розгляду адміністративних справ щодо нього на іншу дату поза межами карантину.

16.04.2020 року постановами про накладення адміністративного стягнення, винесеними начальником Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Амельченко В.П., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафів в сумі по 1700,00 грн. за порушення ст. 188-13 КУпАП, ст. ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч. 3 ст. 2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали адміністративної справи підтверджено отримання боржником зазначених ОСОБА_1 викликів державного виконавця № 48596 від 12.03.2020 та № 55849 від 27.03.2020, та встановлено, що позивач не виконав вимоги державного виконавця, при цьому належних та допустимих доказів щодо поважності неявки ОСОБА_1 до державного виконавця, позивачем не надано, більш того вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, правопорушення передбаченого ст. 188-13 КУпАП, в повному обсязі стверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення №2 і № 3 від 03.04.2020 року, які відповідають нормам КУпАП, клопотаннями позивача від 19.03.2020, від 31.03.2020 та від 15.04.2020, а тому при винесенні оскаржуваних постанов державний виконавець дійшов до вірного висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-13 КУпАП, а його дії вірно кваліфіковано, як невиконання законних вимог виконавця, неявка без поважних причин за викликом виконавця.

Посилання позивача на впроваджені в Україні карантинні заходи, як на підставу поважності причин неявки позивача на виклики державного виконавця суд відхиляє з наступних підстав.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України установлений карантин, дія якого вподальшому неодноразово продовжувалась та який діє і станом на час розгляду судом даної справи.

У зв`язку із цим законодавцем внесено зміни у велику кількість нормативних актів з метою «актуалізації, вдосконалення правових відносин у багатьох сферах життєдіяльності, які зазнали змін у зв`язку із поширенням коронавірусу COVID-19», набули чинності нові редакції Кодексу Законів про працю і процесуальних кодексів, якими розширено підстави для продовження процесуальних строків, встановлених судом або законом.

Зокрема Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-IX від 17.03.2020 встановлено, що з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Однак, ця норма не застосовується у відношенні вчинення нотаріальних дій, у тому числі, і тих, що пов`язані з можливим пропуском передбачених строків.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що на строк дії карантину продовжуються усі основні процесуальні строки, встановлені як для учасників справи, так і для самого суду.

Однак, ці зміни у законодавстві не торкнулись процедур, які регламентують порядок притягнення особи до кримінальної та адміністративної відповідальності, а також розгляду справ даних категорій.

Положення ч.2 ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову участь правопорушника при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 188-13 КУпАП, а тому розгляд справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, був проведений державним виконавцем правомірно.

Більше того, відповідно до ст. 268 КУпА особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката. Однак, цим правом ОСОБА_1 не скористався, хоча для укладення відповідно угоди із захисником у нього було достатньо часу.

Таким чином, наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які можуть бути визнані поважними для його неявки на виклики державного виконавця.

Однак, відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Матеріали даної справи свідчать, що цей основоположний принцип при вирішенні питання про притягнення відповідача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, був грубо порушений.

Так, згідно постанови заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Головко В.Л. від 12.03.2020 виконавчі провадження № 61529759 і № 61529968 стосовно боржника ТОВ «Перехрестя Плюс» біли об`єднані у зведене виконавче провадження № 61534692.

Згідно вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, притягнення 16.04.2020 р. ОСОБА_1 двічі до адміністративної відповідальності за одне і теж саме адміністративне правопорушення суперечить наведеним вище нормам чинного законодавства, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення, винесена начальником Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Амельченко В.П. від 16.04.2020 за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 3 від 03.04.2020 р. підлягає скасуванню.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч. 3 ст. 2 КАС України повинен у тому числі перевірити чи прийнято воно пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією статті 188-13 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Аналіз постанови начальника Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Амельченко В.П. від 16.04.2020, яка прийнята за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 03.04.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-13 КУпАП, свідчить що дані про особу правопорушника проаналізовані не були, а рішення про накладення на правопорушника максимального розміру штрафу нічим не аргументовано. При цьому, матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності або відносно нього наявні якісь інші обтяжуючи відповідальність обставини.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне змінити захід стягнення, що був застосований до ОСОБА_1 постановою начальника Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Амельченко В.П. від 16.04.2020 у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. та накласти на правопорушника штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір стягнути у його користь за рахунок бюджетних асигнувань Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Керуючись ст.ст.19, 77,159-163 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову, складену начальником Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Амельченко В.П. від 16.04.2020, яка прийнята за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 3 від 03.04.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-13 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1700 грн., закривши провадження у справі.

Змінити захід стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн., накладений на ОСОБА_1 постановою начальника Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Амельченко В.П. від 16.04.2020, яка прийнята за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 03.04.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-13 КУпАП, стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , штраф в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Судовий збір в розмірі 420,40 грн. стягнути з Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення може бути оскаржено на протязі десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , юридична адреса: 61001, м. Харків, майдан Захисників України, 7/8.

Суддя - К.С.Садовський