Справа № 120/7893/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 лютого 2021 р. Справа № 120/7893/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (, адреса: вул. Волошкова, 51-А, м. Вінниця, Вінницька область, 21034)

до: Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації (, адреса: вул. Героїв Чорнобиля, 15, смт. Літин, Вінницька область, 22300)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" з адміністративним позовом до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо надання неповної інформації при розгляді запиту про надання інформації від 03.06.2020 року № 584;

- зобов`язати відповідача надати повну інформацію на запит про надання інформації від 03.06.2020 року № 584 з урахуванням висновків суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації на запит про надання інформації від 03.06.2020 року № 584 надано неповну інформацію, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України), а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Даною ухвалою витребувано з відповідача та зобов`язано надати суду у встановлений строк належним чином засвідчені копії додаткових угод до договору від 20.03.2017 року № 9Т.

05.01.2021 року на адресу суду від представника Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 09.06.2020 року на адресу відповідача надійшов запит про надання інформації від 03.06.2020 року № 584. Листом від 15.06.2020 року № 107-запит повідомлено запитувачу інформацію, які саме продукти харчування було закуплено, зазначено ціну договору та суму витрачених на закупівлю коштів.

Зважаючи на те, що позивач просив надати копії всіх прибуткових накладних,однак кількість аркушів, які потрібно було копіювати перевищила 10 аркушів, то запитувачу було повідомлено, що всі копії буде надано після оплати ним витрат на копіювання документів та надано заявку та рахунок на оплату. При цьому, позивачу надано копії посвідчення про якість продукції та копію договору.

У свою чергу, представник відповідача зауважує на тому, що позивач запитував інформацію щодо зміни ціни закупівлі, а не ціни договору. Ціна закупівлі - це ціна одиниці продукції, а ціна договору - це загальна вартість продукції, що закуповується за договором. З огляду на те, що ціна закупівлі не змінювалась, у відповіді на запит зазначено саме таку інформацію. А тому, Відділом освіти на запит позивача надано повну та достовірну інформацію, яка наявна у розпорядженні відділу. Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

03.06.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" звернулось до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області, як розпорядника інформації, у порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", із запитом № 584 про надання інформації, у якому просило:

1. Зареєструвати та розглянути даний запит.

2. Надати інформацію про дату отримання (надходження) та реєстрації даного запиту.

3. Надати копію договору, який було укладено в результаті проведеної процедури закупівлі.

4. Надати інформацію про використання бюджетних коштів, а саме:

4.1. яку кількість м`яса (вказати найменування кожного виду) було закуплено відділом освіти Літинської районної державної адміністрації на підставі договору, який було укладено в результаті проведення процедури закупівлі від 07.03.2017 року по предмету закупівлі: ДК 021:2015:15110000-2 - М`ясо (ідентифікатор закупівлі: UA-2017-03-07-000367-C);

4.2. надати копії всіх прибуткових накладних на вищевказаний товар, що постачався протягом всього терміну виконання даного договору;

4.3. яке саме м`ясо (вказати найменування кожного виду) було закуплено та за якою ціною (вказати ціну 1 кг);

4.4. чи змінювалася протягом терміну виконання договору ціна закупівлі м`яса (вказати найменування кожного виду та змінену ціну 1 кг);

4.5. у разі зміни ціни вказати на якій підставі та згідно яких підтверджуючих документів наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Літинський м`ясокомбінат" було змінено ціну, надати копії цих документів;

4.6. вказати змінену ціну та яку кількість м`яса (вказати найменування кожного виду) було закуплено по змінених цінах, якщо ціну було змінено;

4.7. яка сума бюджетних коштів використана на закупівлю м`яса (вказати найменування кожного виду) по вищевказаному договору.

5. Надати інформацію, у якій вказати, яким суб`єктом господарювання було виготовлено дану продукцію (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси).

6. Надати копії посвідчень про якість, декларацій виробника і (або) інших документів, які посвідчують якість продукції, що пропонувалася і (або) постачалася протягом всього терміну виконання даного договору.

7. Повідомити про відповідальну особу за надання відповіді на даний запит та вказати її ПІБ, займану посаду та контактний номер телефону.

8. Надати інформацію, де вказати адресу електронної пошти на яку можливо надіслати запит на інформацію відповідно до частини 3 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

9. Надати відповідь на запит та надати інформацію вказану у запиті, копії запитуваних документів, завірених відповідно до чинного законодавства, у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу позивача: вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на е-mail товариства: .

Відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації, Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації надана листом від 15.06.2020 року № 107-запит.

Зі змісту листа вбачається, що відповідачем надано наступну інформацію:

1. Даний запит зареєстрований та розглянутий.

2. Отримано 09.06.2020 року та зареєстровано 09.06.2020 року за № 107-запит.

3. Інформація про використання бюджетних коштів, а саме:

3.1. Відділом освіти закуплено: фарш яловичий охолоджений - 2577,26 кг; м`ясо яловичини І ґатунку охолоджене - 1138,00 кг.

3.2. Договір було укладено 20.03.2017 року № 9-Т на суму 319936,00 грн.

3.3. Запитувані документи, а саме копії всіх прибуткових накладних на вищевказаний товар, складається з 720 сторінок. Згідно зі статтею 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання, сканування та друк. Граничні норми витрати на копіювання, сканування або друк документів, що надаються за запитом на інформацію, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 року № 740 (зі змінами). Розмір фактичних витрат на копіювання, сканування або друк документів, що надаються за запитом на інформацію та порядок відшкодування цих витрат, затверджені наказом Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації від 25.05.2020 року № 133. На підставі наведеного, направлено рахунок для здійснення оплати витрат на копіювання, сканування або друк запитуваного документу. Після оплати рахунку необхідно надіслати у зручний спосіб (факс, пошта тощо) до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації підтверджуючий документ щодо оплати. Одержати запитувану інформацію позивач може після отримання підтверджуючого документа щодо повної оплати витрат на копіювання, сканування або друк запитуваних документів.

3.4. фарш яловичий охолоджений - 1 кг - 68,00 грн.; м`ясо яловичини І ґатунку охолоджене - 1 кг - 72,00 грн.

3.5. Протягом терміну виконання договору ціна закупівлі м`яса не змінювалася.

3.6. -

3.7. -

3.8. По вищевказаному договору на закупівлю м`яса використано 257189,53 грн.

4. Дану продукцію виготовлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Літинський м`ясокомбінат". Юридична адреса: вул. Сосонське шосе, 8, смт. Літин, Літинський район, Вінницька область, 22300.

5. Відповідальна особа за надання інформація на даний запит - юрист відділу освіти Бовкун Інна Анатоліївна, контактний номер телефону: НОМЕР_1 .

6. Можливість надіслати запит на інформацію відповідно до частини 3 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

До вказаного листа відповідач додав копію договору від 20.03.2017 року № 9-Т, посвідчення про якість виробника, заявки від 12.06.2020 року № 73, рахунок від 12.06.2020 року № 73.

Позивач вважає, що відповідач надав недостовірну інформацію у відповідь на запит від 03.06.2020 року № 584 на питання № 4.5, № 4.6, № 4.7 та не надав інформації на питання № 6, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації, а також інформації, що становить суспільний інтерес урегульовано Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі за текстом Закон № 2939-VI).

За змістом статті 1 цього Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони та захисту інформації визначає Закон України "Про інформацію" від 02.10.1992 року № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII).

Згідно зі статтею 1 Закону № 2657-ХІІ інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

У відповідності до частини 1 статті 5 Закону № 2657-ХІІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно зі статтею 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Щодо статусу Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації як розпорядника публічної інформації, суд враховує наступне.

За змістом частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (частина 4 цієї статті).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, беззаперечно відноситься до розпорядників публічної інформації у розумінні положень пункту першого частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI.

Окрім того, відповідач не оспорює свій статус розпорядника публічної інформації, як і того, що запитувана позивачем інформація за своїм правовим режимом відноситься до категорії публічної інформації, володільцем якої є відповідач.

У силу вимог пункту 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані надати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 19 Закону № 2939-VI під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Таким чином, праву позивача звертатись із інформаційним запитом та отримати інформацію кореспондує обов`язок відповідача, який володіє статусом розпорядника публічної інформації надати достовірну, точну та повну інформацію у встановлені Законом строки.

Частина 1 статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області із запитом від 03.06.2020 року № 584 відносно закупівлі: м`яса яловичини (свіже чи охолоджене) та фаршу яловичого (свіжого чи охолодженого) на підставі договору про публічні закупівлі від 20.03.2017 року № 9-Т.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина 2 статті 22 Закону № 2939-VI).

Надаючи оцінку діям відповідача щодо надання інформації при розгляді запиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання інформації від 03.06.2020 року № 584, суд враховує наступне.

Позивач зазначає, що відповідач не надав повної та достовірної інформації на запит, зокрема з наступних питань запиту:

- чи мінялася протягом терміну виконання договору ціна закупівлі м`яса (вказати найменування кожного виду та змінену ціну 1 кг);

- у разі зміни ціни вказати на якій підставі та згідно яких підтверджуючих документів наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Літинський м`ясокомбінат" було змінено ціну, надати копії цих документів;

- вказати змінену ціну та яку кількість м`яса (вказати найменування кожного виду) було закуплено по змінених цінах, якщо ціну було змінено.

Як вбачається з відповіді Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації від 25.06.2020 року № 107-запит, відповідачем на запитання про зміну протягом терміну виконання договору ціни закупівлі м`яса зазначено, що протягом терміну виконання договору ціна закупівлі продуктів харчування не змінювалася.

А тому, відповідь на запитання № 4.5 та № 4.6 відповідачем не надавалась, оскільки відпала необхідність у зв`язку з заперечуванням факту зміни цін.

Разом із тим, позивач вважає, що надана інформація є неправдивою, неповною та не відповідає дійсності, посилаючись на відомості з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів. Так, позивач зауважує, що зазначеному порталі міститься інформація про зміну ціни договору від 20.03.2017 року № 9-Т.

На підтвердження цієї інформації позивач надає копію електронного витягу із зазначеного веб-порталу, з якого вбачається, що до договору від 20.03.2017 року № 9-Т укладено додаткові угоди, а саме: від 23.03.2017 року № 1, від 23.11.2017 року № 3, від 22.12.2017 року № 4 та від 18.01.2018 року № 6 (надані на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі), на підставі яких вартість угоди істотно змінювалась.

З огляду на викладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що надана на його запит інформація не може вважатися достовірною, адже є очевидно суперечливою та не відповідає іншій загальнодоступній інформації.

Окрім того, суд погоджується з доводами позивача щодо не надання відповіді на запитання № 6, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2.2 договору від 20.03.2017 року № 9-Т товар при поставці повинен супроводжуватись документами, що підтверджують якість, безпеку та строк придатності товару (у передбачених законодавством випадках).

Отже, суд наголошує на тому, що за умовами договору саме відповідачу (покупцю), а не будь-кому іншому, постачальник зобов`язаний був надати вищезазначені документи щодо якості продукції.

Відповідно до пункту 15 Порядку організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти і науки України від 01.06.2005 року № 242/329, продукти харчування та продовольча сировина повинні надходити до навчальних та оздоровчих закладів разом із супровідними документами, які свідчать про їх походження та якість (накладні, сертифікати відповідності, висновки санітарно-епідеміологічної експертизи тощо).

Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5 затверджено Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів (далі за текстом Перелік № 578/5).

За приписами пункту 1.4 Переліку № 578/5 цей Перелік є нормативно-правовим актом, призначеним для використання всіма організаціями при визначенні строків зберігання документів, їх відборі на постійне та тривале (понад 10 років) зберігання або для знищення.

У відповідності до пункту 1.7 вказаного переліку строки зберігання документів, визначені в цьому Переліку, є мінімальними, їх не можна скорочувати. Продовження в організаціях строків зберігання документів, передбачених цим Переліком, допускається у випадках, якщо ця потреба спричинена специфічними особливостями роботи конкретної організації.

За правилами статті 1987 розділу ІІ Переліку № 578/5 строк зберігання для актів якості продукції, що приймається від постачальників становить 3 роки.

Згідно з пунктом 2.10 вищезазначеного переліку обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Таким чином, строк зберігання таких документів станом на дату подання позивачем запиту не закінчився, тоді як обов`язок відповідача отримати такі документи визначений договором від 20.03.2017 року № 9-Т. Як розпорядник зазначеної інформації Відділ освіти не може обмежувати її для публічного доступу, оскільки за своєю правовою природою ця інформація є публічною та дійсно вважається суспільно необхідною, на чому правомірно наголошує позивач.

При цьому, суд зауважує, що надані відповідачем специфікація від 20.03.2017 року (додаток до договору від 20.03.2017 року № 9-Т), посвідчення про якість від 21.01.2017 року, видане на продукти, вироблені Товариством з обмеженою відповідальністю "Літинський м`ясокомбінат", що відправляються відповідачу згідно з накладною (специфікацією) б/н від 27.01.2017 року та експертний висновок від 06.12.2016 року № 595/1-2 містять розбіжності та не узгоджуються між собою. Зокрема, наданий Відділом освіти експертний висновок від 06.12.2016 року № 595/1-2 стосується продукції: "яловичина охолоджена" та "свинина охолоджена" (дата виготовлення: 02.12.2016 року), тобто іншої продукції, ніж про яку запитував позивач.

Підсумовуючи, суд констатує, що встановлені обставини справи свідчать про те, що:

по-перше, у даному випадку відповідач вважається розпорядником публічної інформації в розумінні вимог Закону № 2939-VI та несе обов`язки, визначені цим законом;

по-друге, відповідач був зобов`язаний надати позивачу повну та достовірну інформацію, яка запитувалась у запиті від 03.06.2020 року № 584;

по-третє, відповідач надав неповну та недостовірну інформацію на такий запит, чим порушив законне право позивача на доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації.

За змістом пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до положень статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 1, 7 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 та постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 вказаного Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною третьою статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

За положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Зміст наведених вище положень законодавства дає підстави для висновку про те, що адвокатський гонорар може існувати у двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 01.09.2020 року № 584, акт приймання-передачі наданих послуг від 09.12.2020 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 15.12.2020 року, відповідно до яких, на складання позовної заяви витрачено 2 години, вартість 1 години становить 2000,00 грн., а також платіжне доручення від 10.12.2020 року № 3921 про оплату 3000,00 грн. за надання правничої допомоги згідно з вказаним договором.

За умовами договору про надання правової допомоги від 01.09.2020 року № 584 адвокатське об`єднання приймає на себе доручення Клієнта надавати останньому та в його інтересах оплатну правову допомогу, на умовах, визначених цим Договором, а саме складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з не наданням інформації на запит від 03.06.2020 року № 584 Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області.

Згідно з пунктом 2.1, 2.2 вказаного договору вартість правової допомоги (гонорар) за цим договором зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг, у будь-якому випадку вартість правової допомоги у суді першої інстанції становить не більше 3000,00 грн.

Вартість 1 години часу витраченої на надання послуг становить 2000,00 грн.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 09.12.2020 року, а також детального опису робіт (наданих послуг) надано позивачу такі юридичні послуги:

- складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з не наданням інформації на запит від 03.06.2020 року № 584 Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області; складність справи - незначна; кількість часу, витраченого на складання позовної заяви становить 2 години; вартість 1 години часу витраченої на надання послуг становить 2000,00 грн. Таким чином, загальна вартість наданих послуг відповідно до договору становить 4000,00 грн.

Враховуючи пункту 2.1 договору - вартість правової допомоги складає 3000,00 грн.

Доказом понесення витрат позивача на правничу допомогу є платіжне доручення від 10.12.2020 року № 3921 на виконання умов договору про надання правової допомоги, згідно з яким позивач сплатив гонорар у розмірі 3000,00 грн.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Слід звернути увагу, що відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, представником позивача до Вінницького окружного адміністративного суду подано значну кількість позовних заяв, які стосуються ненадання відповідачем відповіді на запити, у яких також йдеться про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які за своїм змістом є однотипними (зокрема, справи № 120/1946/20, № 120/4947/20, № 120/4955/20, № 120/5130/20, № 120/5316/20, № 120/5325/20, № 120/6503/20, № 120/5329/20, № 120/6180/20, № 120/6183/20, № 120/6208/20, № 120/6210/20, № 120/6262/20, № 120/6321/20, № 120/6343/20, № 120/6374/20, № 120/6505/20, № 120/6507/20, № 120/6506/20, № 120/7049/20, № 120/7050/20, № 120/7051/20, № 120/7099/20, № 120/7100/20, № 120/7101/20, № 120/7102/20, № 120/7103/20, № 120/7104/20, № 120/7105/20, № 120/7106/20 тощо).

Суд не ставить під сумнів вартість однієї години часу, витраченої адвокатом на надання позивачу правових послуг, оскільки відповідний розмір визначений у договорі про надання правничої допомоги.

Однак, кількість часу витраченого адвокатом на складання позовної заяви у даній справі, а саме 2 години, на переконання суду, є непропорційною складності справи та предмету спору, адже у позові заявлено лише одну вимогу, що пов`язана із розглядом одного запиту позивача про отримання публічної інформації, а усі документи, необхідні для складання і подання до суду позовної заяви були у позивача в наявності. Підготовка позову даної категорії, на переконання суду, не потребує значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Наявність такої кількості подібних спорів між сторонами, які є та були предметом розгляду у суді, та ініційовані одним і тим самим адвокатом від імені позивача, безпосередньо впливає на час, який необхідно витрати на оформлення позовної заяви.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, з огляду на предмет розглядуваного спору, обсягу наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що понесені позивачем витрати у розмірі 3000,00 грн. є неспівмірними зі складністю даної справи, а загальний показник часу, зазначений адвокатом (2 години) є необґрунтованим та завищеним.

Враховуючи викладене, суд вважає, що співмірною та розумною у даній справі загальною компенсацією вартості наданих адвокатом послуг є сума 1000,00 грн.

З урахуванням вимог частини 1 статті 139 КАС України, сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 2102,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000,00 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації щодо надання неповної інформації на запит Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання інформації від 03.06.2020 року № 584.

Зобов`язати Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації розглянути запит Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання інформації від 03.06.2020 року № 584 та надати повну інформацію на запит в порядку, визначеному Законом України "Про доступ до публічної інформації", з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області.

У стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (, адреса: вул. Волошкова, 51-А, м. Вінниця, Вінницька область, 21034);

Відповідач: Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації (, адреса: вул. Героїв Чорнобиля, 15, смт. Літин, Вінницька область, 22300).

Рішення у повному обсязі виготовлене: 01.02.2021 року

Суддя Чернюк Алла Юріївна