Справа № 540/3817/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3817/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) через свого представника звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Херсонській області (відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 при оформленні довідки від 10.04.2018 № N/А-1388 та зобов`язати Управління Служби безпеки України в Херсонській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.03.2018 в розмірі 20690 грн., для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01.01.2018;

- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 при оформленні довідки від 21.08.2020 № 71/П-255/1/60 та зобов`язати Управління Служби безпеки України в Херсонській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2019, в розмірі 23200 грн., для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2019;

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2020, в розмірі 26250 грн. для здійснення перерахунку з 01.02.2020 основного розміру пенсії та зобов`язати Управління Служби безпеки України в Херсонській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2020, в розмірі 26250 грн., для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 11.10.2002, відповідно до наказу начальника Управління СБУ в Херсонській області №149-ос від 20.09.2002, був виключений із списків особового складу, перебуває з 2007 на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію призначену на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". З 12.10.2002 позивачу призначено пенсію в розмірі 64% грошового забезпечення. Позивач зазначає, що порядок подання та оформлення документів для перерахунку раніше призначених пенсій, відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ відповідачем не виконується, внаслідок чого позивач з 01.01.2018 до цього часу отримує пенсію, розмір якої нижчий ніж це передбачено законодавством України. Також вказує, що 10.04.2018 Управлінням СБУ в Херсонській області направлено до ГУ ПФУ в Херсонській області довідку від 10.04.2018 № N/А-1388 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.03.2018, що враховується для перерахунку пенсії, згідно з постановою КМУ від 21.02.2018 № 103. При цьому зазначило, що за посадою заступника начальника відділу - начальника напрямку боротьби з корупцією та організованою злочинністю Новокаховського міжрайвідцілу УСБУ в Херсонській області грошове забезпечення становить загалом 12092,33 грн. (посадовий оклад - 7227,38 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник - 1410,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) - 3454,95 грн.). Тобто, у склад грошового забезпечення не включені щомісячні додаткові його види (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), як це передбачено частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII та з 01.03.2018 постановою КМУ № 704. 21.08.2020 УСБУ в Херсонській області направило до ТУ ПФУ в Херсонській області довідку від 21.08.2020 № 71/П-255/1/60 про грошове забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 18441,04 грн., станом на 05.03.2019. Позивач звертає увагу, що ці довідки не відповідають чинному законодавству також через те, що посадовий оклад визначений помилково (з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в той час як потрібно визначати з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року). Внаслідок вказаних помилок усі інші складові грошового забезпечення також розраховані не вірно. Інші ж довідки до ГУ ПФУ в Херсонській області відповідач не надсилав, що підтверджується розрахунками Автоматизованої системи розрахунку пенсій від 01.01.2018, від 01.04.2019, від 01.01.2020 та матеріалами пенсійної справи. На пропозицію ОСОБА_1 надати оновлені довідки про розмір грошового забезпечення за 2018-2020 роки та врегулювати спір мирним шляхом, Управління СБУ в Херсонській області відповіді не надало, що підтверджується заявою від 02.11.2020, описом поштового вкладення від 02.11.2020, накладною від 02.11.2020 №732; заявою від 11.11.2020, описом поштового вкладення від 11.11.2020, накладною від 11.11.2020 № 247. Вважаючи дії відповідача щодо оформлення довідок від 10.04.2018 та 21.08.2020, а також його бездіяльність щодо не направлення до ГУ ПФУ в Херсонській області довідок про збільшений розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2019 та 01.01.2020 протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 03.12.2020 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

22.10.2020 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, у зв`язку з наступним. Так, відповідач, зокрема, вказує, що в пункті 33 рішення Верховного Суду в зразковій справі №160/8324/19 від 17.12.2019 зазначено, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте КМ України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ. З урахуванням рішення суду в справі №160/8324/19, за заявою ОСОБА_1 від 17.12.2020 фінансовим відділом УСБУ в Херсонській області підготовлена та направлена на адресу ГУ ПФУ у Херсонській області довідка про розмір грошового забезпечення №71/П-255/60 від 21.08.2020, в якій було визначено грошове забезпечення, станом на 05.03.2019. З 01.03.2018 по даний час грошове забезпечення військовослужбовців СБУ здійснюється на підставі постанови КМ України №704 від 30.08.2017. Всі перелічені в даній постанові КМ України види грошового забезпечення було відображено в довідці №71/П-255/60 від 21.08.2020. Посадові оклади та оклади за військовими званнями з 01.01.2018 по теперішній час не змінювались, а тому не підлягають перерахуванню й немає підстав для видачі оновленої довідки. Що стосується вимог про визнання протиправними дій Управління щодо визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 при оформленні довідки від 21.08.2020 № 71/П-255/1/60, станом на 05.03.2019, та зобов`язання підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2019, то відповідач вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки така довідка взагалі не складалась і не повинна була складатись, оскільки розмір грошового забезпечення позивача змінився лише 05.03.2019 (згідно рішення суду, яке набрало законної сили), тому що до складу грошового забезпечення з вказаного часу знову включались додаткові види забезпечення, надбавки, премії. Відповідно, така довідка станом на 05.03.2019 і була видана Управлінням 21.08.2020. Вимоги ж позивача щодо визнання протиправною бездіяльність Управління щодо не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2020, для здійснення перерахунку з 01.01.2020 основною розміру пенсії, вважає відповідач також необгрунтованими, оскільки ніяких змін у структурі та розмірі грошового забезпечення 01.01.2020 не відбулось. З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

04.01.2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій, зокрема, вказує, що частково не погоджується з доводами відповідача у відзиві на позовну заяву через те, що є усі законні підстави для часткового задоволення позовної вимоги № 3, а саме про "визнання протиправною бездіяльності Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 29.01.2020, в розмірі 23 370 грн. для здійснення перерахунку з 01.03.2020 основного розміру пенсії та зобов`язати Управління Служби безпеки України в Херсонській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області таку оновлену довідку". Позивач вказує, що 29.01.2020 (дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18) пункт 6 постанови КМ України №103 втратив чинність та була відновлена первісна редакція п.4 постанови КМ України №704. Таким чином, з 29.01.2020 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів за розрядами тарифної сітки та окладів за військовим (спеціальним) званням є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, тобто на 01.01.2020 року.

13.01.2021 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому останній звертає увагу, що позивач відмовляється від первісних позовних вимог щодо здійснення перерахунків основного розміру його пенсії з 01.01.2018 та 01.02.2019 та, фактично, змінює позовну вимогу у здійсненні перерахунку основного розміру пенсії з 01.03.2020. Враховуючи те, що фактично позивач у відповіді на відзив від 04.01.2021 відмовився від своїх позовних вимог, викладених у позовній заяві від 26.11.2020, а нову позовну вимогу заявив з пропущенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 47 КАС України, відповідач вважає, що позивач відмовився від своїх позовних вимог, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, просить суд прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі № 540/3817/20.

Суд зазначає, що не трактує заперечення на відповідь на відзив позивача саме як зміну позовних вимог, оскільки доводи в ньому фактично зводяться до пояснень з приводу розрахункової величини для визначення розмірів посадових окладів за розрядами тарифної сітки та окладів за військовим (спеціальним) званням, станом на 01.01.2020 року

14.01.2021 позивач надав письмові пояснення, в яких звернув увагу, що звертався 11.11.2020 до відповідача із заявою щодо видачі оновленої довідки про його грошове забезпечення у 2020 році. Відтак, зазначає, що між ним та відповідачем існує відповідний спір, оскільки відповідач не виявив бажання отримати згадану заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За змістом ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд розглядає справу в письмовому провадженні, без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУПФУ у Херсонській області з 2007 року та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, пунктом 1 якої встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704. Тією ж постановою КМУ № 103 були внесені зміни до Додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, затвердженої постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 (далі - Порядок № 45), форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Управлінням СБУ в Херсонській області була оформлена та направлена до територіального органу Пенсійного фонду України довідка від 10.04.2018 № N/А-1388 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018, загалом 12092,33 грн. (посадовий оклад - 7227,38 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник - 1410,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) - 3454,95 грн.). З матеріалів справи вбачається, що пенсія була перерахована в розмірі 64% грошового забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови КМУ №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

В 2020 році ОСОБА_1 звернувся до УСБУ в Херсонській області із заявою про видачу нової довідки про розмір грошового забезпечення, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії), станом на 01.04.2019 року.

Відповідач оформив та скерував до ГУ ПФУ у Херсонській області довідку №71/П-255/60 від 21.08.2020, в якій було визначено грошове забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, згідно з постановою КМ України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року №704, про що повідомлялося позивача. Суду надано копію довідки, з якої вбачається, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , становить 18441 грн. 04 коп., та складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавок за ОУС, за роботу в умовах режимних обмежень, та інших надбавок, премії. Довідка складена на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 щодо здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії.

Позивач, з посиланням на примітку до Додатку 1 до постанови КМ України №704 від 30.08.2017 (в редакції чинній на 21.02.2018 року, 10.01.2019 року), вважає, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень. Оскільки прожитковий мінімум щорічно збільшується, це тягне за собою збільшення посадового окладу та усього грошового забезпечення співробітника СБУ.

Здійснивши самостійні перерахунки посадового окладу, позивач дійшов висновку, що з 01.03.2018 по 31.12.2018 він повинен був отримувати пенсію в розмірі 13241,60 грн.; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - в розмірі 14850,00 грн.; з 01.01.2020 по момент звернення до суду - 16800,00 грн.

Позивач письмово ознайомив відповідача зі своїми розрахунками, шляхом подання заяв про підготовку довідок з оновленими показниками грошового забезпечення.

Відповідач не повідомив позивача про результати розгляду даних заяв.

02.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою "Щодо надання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення", в якій виклав власні розрахунки грошового забезпечення за 2018-2020 роки.

Відповідач оновлених довідок, після довідки №71/П-255/60 від 21.08.2020, не приймав та позивачу або органу ПФУ не надавав.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України? органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Закону України "Про Службу безпеки України", Держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України. Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу встановлено постановою КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. за №704 (далі - Постанова № 704).

Згідно з п. 4 Постанови КМУ № 704 в первинній редакції було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема, посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Постанова № 704 набрала чинності з 01.03.2018.

На момент набрання чинності Постановою КМУ № 103, п. 4 Постанови КМУ №704 було викладено у наступній редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.". При цьому, додатки 1, 12, 13 і 14 залишились в попередній редакції.

Таким чином, п. 4 Постанови № 704 починаючи з 24.02.2018 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.", а не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів у спірний період чи прожитковий мінімум станом на 01 січня календарного року не застосовується.

Посилання позивача на ті обставини, що Постановою № 103 зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 залишено у первинній редакції, суд вважає помилковим, оскільки, на думку суду, примітка застосовується безпосередньо для супроводу та зв`язку з нормою.

Пунктом 4 Постанови № 704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким внесена зміна і до постанови КМУ № 704 в частині викладення п. 4 в новій редакції.

Таким чином, лише з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18 пункт 6 постанови КМ України № 103 втратив чинність та була відновлена первісна редакція п.4 постанови КМ України № 704, хоч в офіційному тексті постанови КМУ № 704 не було відображено наслідки вказаного судового рішення.

Проте, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Суд зазначає, що під час розв`язання правової колізії між нормами п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ та п.4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, перевагу належить віддати положенням закону як акту вищої юридичної сили.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.99р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Відповідно до ч.3 ст. 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Оскільки норма п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення п.4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, суд не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою заявника та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 по справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", згідно яких: "01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України". За змістом пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року. Таким чином, за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII № 796-XII щодо обчислення щомісячної грошової допомоги у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 при оформленні довідки від 10.04.2018 № N/А-1388 , оскільки в зазначеній довідці розмір грошового забезпечення, який включав три складові (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років), був вказаний у відповідності до Постанови КМУ №103, яка була чинною до 05.03.2019, тобто, до набрання чинності судовим рішенням по справі №826/3858/18.

Згідно ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Враховуючи викладене, оскільки в період 01.01.2018 - 05.03.2019 діяли норми Постанови КМУ № 103, то підстав для видання іншої довідки у відповідача не має.

Що стосується вимоги визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 при оформленні довідки від 21.08.2020 № 71/П-255/1/60, станом на 05.03.2019, та зобов`язати підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вказана довідка складена у відповідності до вимог законодавства, оскільки розмір грошового забезпечення позивача змінився саме 05.03.2019, тому що до складу грошового забезпечення з вказаного часу знову були включені додаткові види забезпечення, надбавки, премії.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо залишення без відповіді заяви позивача про надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2020, для здійснення перерахунку з 01.01.2020 основного розміру пенсії, то суд вважає такі вимоги необґрунтованими, відмовляє в їх задоволенні, оскільки позивач не довів наявності змін грошового забезпечення з 01.01.2020, а тому підстав для видачі нової довідки у відповідача не було. Суд звертає увагу, що саме підвищення грошового забезпечення є підставою для отримання довідки про новий розмір грошового забезпечення для подальшого перерахунку пенсії.

Як передбачає ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст. 13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Аманн проти Швейцарії" (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 112010201