Справа № 524/7286/20
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 524/7286/20
Провадження № 2-а/524/7/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №4 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Семенова Ігоря Дмитровича, третя особа Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3334028 від 24.10.2020 та закриття провадження по справі, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24.10.2020 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3334028 за ч.2 ст.122 КУпАП за те що він, керуючи транспортним засобом, здійснив поворот праворуч на регульованому перехресті та не надав перевагу в русі пішоходам, які рухались на регульованому пішохідному переході. З постановою він не згоден та вважає, що вона має бути скасована, оскільки ПДР України він не порушував. Під час здійснення повороту він пропустив пішоходів, які переходили дорогу по пішохідному переходу і лише після цього здійснив рух далі. Вказав, що під час проїзду ним пішохідного переходу пішоходи рухались по тротуару, а він жодним чином не створював перешкод для їх руху чи загрози для життя і здоров`я. В оскаржуваній постанові не правильно вказано місце вчинення правопорушення, а саме м.Полтава замість м.Кременчук, а фабула не відповідає диспозиції п.16.2 ПДР України.

В судовому засіданні 28.01.2021 позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Вказав, що він пропустив пішоходів, які переходили дорогу, після чого здійснив проїзд не створюючи перешкод.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В своєму відзиві поліцейський роти №4 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Семенов І.Д. зазначив, що під час патрулювання в місці, час та дату, вказані в постанові, був виявлений транспортний засіб під керуванням позивача, який повертаючи праворуч не дав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину, на яку він повертав. Позивачу повідомлено спеціальне звання, посаду та прізвище інспектора, причину зупинки та про адміністративну відповідальність за вчинене порушення, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови і сплати адміністративного штрафу. Вважає, що пояснення водія не відповідали дійсним обставинам та не спростовували факт порушення позивачем п.16.2 ПДР України. Справу розглянуто в присутності позивача і постанову оголошено негайно.

Також відповідач просив відмовити у задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Представник Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в судовому засіданні 28.01.2021 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених в письмових поясненнях. Зазначив, що позивачем порушено правила проїзду перехресть, а тому поліцейським було правильно кваліфіковано дії позивача. Вказав, що відеозаписом, здійсненим відеореєстратором, зафіксовано порушення позивачем п.16.2 ПДР України. Звертав увагу на те, що допущення поліцейським описки у назві міста не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

24.10.2020 поліцейським роти №4 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Семеноваим І.Д. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3334028, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 24.10.2020 о 16:24 в м.Полтаві по просп. Лесі Українки, 35, водій керуючи транспортним засобом, здійснив поворот праворуч на регульованому перехресті та не надав перевагу в русі пішоходам, які рухались на регульованому пішохідному переході, чим порушив п.16.2 ПДР України.

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п.16.2, 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку. Дати дорогу означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами(стаття 134 КАС України).

Згідно із ч.ч.1, 7 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

ОЦІНКА СУДУ

Суд відзначає, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

На підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем надано суду відеозапис, здійснений, в тому числі, відеореєстратором.

Так, на вказаному відеозаписі зафіксовано факт проїзду позивачем перехрестя просп. Лесі України та вул. Героїв України.

В даній справі спір між учасниками виник з приводу того, чи мав позивач надати перевагу у русі пішоходам які наближались до пішохідного переходу та продовжили рух на зелений сигнал світлофору після проїзду позивачем пішохідного переходу.

Суд відзначає, що положення п.16.2 в сукупності із п.1.10 ПДР України свідчать про те, що повертаючи праворуч або ліворуч водій повинен не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів якщо це може примусити пішоходів, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистів, які рухаються прямо в попутному напрямку, змінити напрямок руху або швидкість.

Аналізуючи відеозапис, здійснений відеореєстратором, суд відзначає, що вимоги п.16.2 ПДР України були виконані позивачем щодо пішоходів, які в момент повороту транспортного засобу під керуванням позивача безпосередньо перебували на пішохідному переході. На відеозаписі зафіксовано, що інші пішоходи в момент проїзду позивачем перехрестя лише наближались до пішохідного переходу та безпосередньо на ньому не перебували у зв`язку із чим, суд погоджується із доводами позивача про те, що перешкод для них він не створював.

Відповідачем не було надано суду доказів, які б свідчили про те, що здійснений позивачем маневр змусив пішоходів змінити напрямок руху або швидкість.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не було доведено правомірність прийнятого ним рішення, у зв`язку із чим оскаржувану постанову необхідно скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Інші доводи позивача, зокрема щодо неправильності місця вчинення правопорушення, не можуть бути самостійними підставами для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо клопотання відповідача та третьої особи про відмову у розподілі витрат на правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України судом враховано, що позивачем було подано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, договір №154-11/20 про надання правничої допомоги, квитанцію №1, акт надання правової допомоги №1, розрахунок послуг на виконання договору про надання правових послуг №154-11/20 від 02.11.2020.

Суд не може погодитись із доводами відповідача та третьої особи про те, що позивачем подано не детальний опис виконаних робіт, з огляду на те, в розрахунку вказано назву послуг, їх вартість, витрачений адвокатом час.

Крім того, суд відзначає, що відповідно до ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Посилання відповідача та третьої особи на те, що витрати на правничу допомогу не співмірні із розміром штрафу, накладеного оскарженою постановою, судом враховуються, однак на думку суду вказані доводи не спростовують обґрунтованість наданих адвокатом послуг.

З огляду на викладене, з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати в сумі 420,40 грн(сплачений позивачем судовий збір) та 1000 (витрати на правничу допомогу)

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Поліцейського роти №4 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Семенова Ігоря Дмитровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3334028 від 24.10.2020 винесену поліцейським роти №4 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Семеновим Ігорем Дмитровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції, ідентифікаційний код юридичної особи 40108646, місце розташування: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витраті, які складаються із судового збору в сумі 1420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць