Справа № 260/3685/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2021 року м. Ужгород№ 260/3685/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання - Костелей І.Ф.,

за участю сторін:

представника позивача - Мигальчич Л.А.,

представника відповідача - Заяць Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25 січня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 02 лютого 2021 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зупинення/невиплати пенсії громадянину України ОСОБА_1 з 01.08.2020 року протиправними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області поновити виплату пенсії громадянину України ОСОБА_1 з 01.08.2020 р.; 2) стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком довічно, однак з серпня 2020 року виплата пенсій позивачу була припинена. Представником позивача було скеровано на адресу відповідача адвокатський запит від 20.08.2020 року де вимагалось надати відповідь та підтверджуючі документи припинення виплати пенсії позивачу. З отриманої відповіді було повідомлено, що виплата пенсії позивачу призупинена в зв`язку з оформленням документів для виїзду на постійне місце проживання до Угорщини, та відповідно до з`ясування обставин, виплата пенсії проводитись не буде. Разом з тим, позивач звертає увагу, що право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава, відповідно до конституційних принципів, зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що за результатами опрацювання списків, було виявлено, що ОСОБА_1 оформив документи для виїзду за кордон на постійне місце проживання в Угорщину. Однак, всупереч з вимогами ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач не повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про дані обставини. Таким чином, розпорядженням № 15 від 10.07.2020 р. було зупинено виплату пенсії позивачу з 01.08.2020 року до з`ясування обставин. Звертає увагу, що перед своїм від`їздом позивач мав повідомити Головне управління про те, що залишає країну для постійного проживання за кордоном, та за бажанням отримати шість місячних пенсій наперед, із подальшим вирішенням, продовженням виплати пенсії позивачу відповідно до Договору «Про соціальне страхування» укладеного між Україною та Угорщиною.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення таких заперечила та просила суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 лютого 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області ОСОБА_1 призначено пенсію по віку.

09 липня 2020 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли списки Головного управління Державної Міграційної служби України в Закарпатській області від 08.07.2020 року № 2101.3.1 - 4719/21.3 - 20, відповідно до Порядку провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання (п. 10. розділу 15), затвердженого Наказом МВС України від 16.08.2016 року № 816.

За результатами опрацювання списків громадянин, було виявлено, що ОСОБА_1 оформив документи для виїзду за кордон на постійне місце проживання в Угорщину.

Розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 15 від 10.07.2020 року було зупинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2020 року до з`ясування обставин.

Представником позивача було скеровано на адресу відповідача адвокатський запит від 20.08.2020 р. № 20/08, в якому просила надати інформацію та підтверджуючі документи щодо причин не виплати/призупинення виплати пенсії за віком гр. ОСОБА_1 та у разі прийняття рішень про зупинення виплати пенсії надати належним чином звірені копії відповідних документів.

На вказаний запит, відповідач листом від 26.08.2020 р. № 0700-0421-8/29924 повідомив, що згідно наданих списків Головного управління Державної Міграційної служби України в Закарпатській області гр. ОСОБА_1 оформив документи для виїзду за кордон на постійне місце проживання в Угорщину. Виходячи з вищенаведеного, ОСОБА_1 було призупинено виплату пенсії з 01.08.2020 року до з`ясування обставин. Щодо усних звернень до сервісного центру працівниками було надано відповідь про причини невиплати пенсії, а саме гр. ОСОБА_1 мав особисто звернутися в єдине вікно Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області з відповідними документами для оформлення виїзду за кордон на постійне місце проживання в Угорщину, або для відновлення пенсії, але він так і не звернувся. Також було зроблено запит до Сюртівсьокї сільської ради Ужгородського району щодо дати зняття з обліку реєстрації та порушення клопотання про виїзд на постійне місце проживання за кордон пенсіонера ОСОБА_1 від 19.08.2020 р. № 0700-0421-6/29325.

04 вересня 2020 року ОСОБА_2 діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі доручення № 423 від 31.08.2020 р. звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії, в якій просила поновити виплату пенсії гр. ОСОБА_1 з 01.08.2020 р.

Разом з тим, оскільки відповіді щодо заяви про поновлення виплати пенсії надано не було, представник позивача звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із адвокатським запитом від 06.10.2020 р. № 06/10, в якому просила надати інформацію та підтверджуючі документи щодо причини не виплати пенсії гр. ОСОБА_1 з 01.08.2020 р., результатів розгляду заяви ОСОБА_2 діючої в інтересах ОСОБА_1 від 04.09.2020 р. про поновлення виплати пенсії, та у разі прийняття рішень по вище зазначеним питанням надати належним чином завірені копії відповідних документів.

На вказаний запит, відповідач листом від 13.10.2020 р. № 0700-0216-8/36365 повідомив, що ОСОБА_1 не звертався до Головного управління з відповідними документами для оформлення виїзду за кордон на постійне місце проживання до Угорської республіки або щодо поновлення виплати пенсії. 08.09.2020 року до Головного управління надійшла заява довільної форми від 04.09.2020 р. про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 подана, гр. ОСОБА_2 на підставі копії довіреності, виданої приватним нотаріусом Новицькою О.В. Зазначену заяву було зареєстровано за № 2212/Ч-0700-20 та розглянуто у відповідності та у строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян». Інформація стосовно порушеного заявницею у зверненні питання надана їй листом Головного управління від 07.10.2020 р. № 2114-2212/Ч-02/8-0700/20 у термін встановлений Законом України «Про звернення громадян». Таким чином, поновлення виплати пенсії гр. ОСОБА_1 можливе у разі його особистого звернення або звернення його законного представника до Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) із усіма необхідними документами. Поновлення виплати пенсії на підставі копії доручення законом не передбачено.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон).

Ч. 1 ст. 5 Закону передбачено, що він регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Порядок припинення виплати пенсії регулюється нормами ст. 49 Закону.

Так, згідно ч. 1 ст. 49 Закону виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009);

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 51 Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. (Положення другого речення статті 51 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009).

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Разом з тим, з вище перерахованих підстав визначених ст. 49 Закону для припинення виплати пенсії позивачу, відповідачем не наведено.

Щодо посилань відповідача на вимоги ст. 51 Закону, про звернення позивача з заявою про виплату пенсії наперед за 6 місяців у зв`язку з виїздом закордон, то дана норма регламентує безпосередньо волевиявлення пенсіонера на таке звернення а не обов`язок або підставу для невиплати пенсії.

Суд звертає увагу, що положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на які посилається відповідач, як підставу для припинення виплати пенсії позивачу, втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року.

Крім цього, відповідно до п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

В п. 2.22 Порядку № 22-1 зазначено, що документами, що засвідчують місце проживання особи, є паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання.

Згідно з п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідно до п. 4.10 Порядку № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача про необхідність особистого подання позивачем заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про поновлення виплати пенсії, оскільки пунктом 1.5 Порядку № 22-1 передбачено можливість подачі такої заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зупинення/невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2020 року.

Надаючи правову оцінку обраному позивачем способу поновлення порушених прав шляхом зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2020 року, то суд зважає на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що визначений позивачем спосіб поновлення порушених прав є ефективним у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зупинення/невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2020 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2020 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.), сплачений відповідно до квитанції від 03.11.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець