Справа № 160/13745/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
1. 26.10.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації, в якому позивач, з урахуванням уточнень від 06.11.2020 року, просить суд:
2 . Ухвалою суду від 27.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
3. Позивачем усунуті недоліки позовної заяви.
5. Також, ухвалою суду від 01.12.2020 року було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів:
- наказ про призначення позивача на роботу до Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації;
- наказ про звільнення позивача із займаної посади;
- штатний розклад Управління;
- відомості (інформацію) щодо здійснення позивачеві компенсації за невикористану додаткову відпустку за стаж державної служби 21 рік в розмірі 3466,20 гривень та інші наявні докази щодо суті спору.
6. 28.12.2020 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу, а також із витребуваними судом доказами по справі.
9. Приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
10. Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
11. У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
12. Отже, рішення у цій справі приймається судом 28.01.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
13. У позовній заяві зазначено, що 24.12.2019 року позивача було звільнено з посади провідного спеціаліста відділу призначення та виплати соціальної допомоги, компенсацій та субсидій УСЗН Покровської РДА у зв`язку і змінами структури управління та скорочення штату працівників згідно п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу», п.1 ст.40 КЗпПУ, згідно наказу № 76-к від 18.12.2019 року, що також підтверджується записами у трудовій книжці позивача.
14. Стаж державної служби на момент звільнення складав 21 рік (з урахуванням 7 місяців стажу за період з 21.09.1979 року по 21.04.1980 рік на посаді економіста планового відділу управління сільського господарства).
15. Позивач вказує, що при звільненні їй не було виплачено компенсацію за невикористану додаткову відпустку за стаж державної служби 21 рік (не враховано в стаж державної служби період роботи з 21.09.1979 року по 21.04.1980 рік на посаді економіста планового відділу управління сільського господарства), яка складає 3466,20 гривень.
16. Вказує, що у зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні, у зв`язку із чим з управління підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку при звільненні починаючи з 24.12.2019 року і по день фактичного розрахунку.
17. Додатково позивач вказала, що відповідачем 18.12.2020 року відповідачем було здійснено нарахування та виплату позивачеві компенсації за невикористану додаткову відпустку за стаж державної служби 21 рік у розмірі 3466,20 грн. без урахування податків та зборів, що також підтверджується наказом №42-к від 16.12.2020 року та платіжним доручення №1765 від 18.12.2020 року.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
18. Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
19. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив про те, що згідно наказу управління соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації № 76-к від 18.12.2019 року у зв`язку із змінами у структурі управління та скорочення штату працівників згідно п. 1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» та п. 1 ст.40 Кодексу законів про працю України, 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади.
20. У день звільнення ОСОБА_1 звернулася із заявою про перерахунок стажу державної служби для виплати компенсації за додаткову відпустку державної служби 21 рік.
21. Враховуючи лист від Національного агентства України з питань державної служби та архівні документи, Управлінням соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації було здійснено проведення перерахунку стажу державної служби 21 рік позивачу.
22. На підставі протоколу засідання комісії Управління соціального захисту населення з питань обчислення стажу державної служби від 16.12.2020 року № 14, відповідачем видано наказ про виплату компенсації за невикористану додаткову відпустку за стаж державної служби 21 рік в розмірі 3 466,20 грн., позивачеві.
23. Виплата у розмірі 3466,20 грн. ОСОБА_1 була здійснена у повному обсязі, що також підтверджується платіжним дорученням № 1765 від 18.12.2020 року.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
24. Судом встановлено, що 24.12.2019 року позивача, ОСОБА_1 було звільнено з посади провідного спеціаліста відділу призначення та виплати соціальної допомоги, компенсацій та субсидій УСЗН Покровської РДА, у зв`язку і змінами структури управління та скорочення штату працівників згідно п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу», п.1 ст.40 КЗпП України, згідно наказу № 76-к від 18.12.2019 року.
25. Викладене вище, також підтверджується записами здійснених у трудовій книжці позивача.
26. У день свого звільнення позивач отримала трудову книжку, копію наказу про звільнення та розрахунок по невикористаних 17 календарних дні щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 02.06.2019 року по 24.12.2019 року та вихідну допомогу при звільненні відповідно до чинного законодавства України.
27. Окрім цього, у день звільнення позивач, ОСОБА_1 також звернулася до Управління із заявою про здійснення перерахунку стажу державної служби для виплати компенсації за додаткову відпустку державної служби за 21 рік із урахуванням періоду її роботи на посаді економіста планового відділу управління сільського господарства з 21.09.1979 року по 21.04.1980 року, до державної служби.
28. Однак, на думку управління, документів, які знаходилися в особовій справі позивача, не було достатньо для зарахування періоду роботи позивача на посаді економіста планового відділу управління сільського господарства з 21.09.1979 року по 21.04.1980 року.
29. У подальшому, на підставі заяви позивача, Управлінням було направлено запит від 02.01.2020 року № 2 до Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у Дніпропетровській та Запорізькій областях.
30. Згідно відповіді здійсненої МУНАДС у Дніпропетровській та Запорізькій областях, в Управління не виникло правових підстав для зарахування відповідного стажу.
31. З архівної копії штатного розпису на 1979-1980 р.р. по управлінню сільського господарства Покровського райвиконкому Дніпропетровської області (лист архівного відділу Покровської РДА Дніпропетровської області від 06.04.2020 року №Ж-76/144) видно, що посаду економіста планового відділу віднесено до апарату управління сільського господарства Покровського райвиконкому Дніпропетровської області.
32. З документів наданих архівним відділом Покровської РДА Дніпропетровської області 17.06.2020 року (архівні копії № 216-219 від 17.06.2020 року) встановлено, що апарат управління сільського господарства Покровського райвиконкому Дніпропетровської області утримувався за рахунок Державного бюджету.
33. Таким чином, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням відомостей викладених у листі від Національного агентства України з питань державної служби та архівних документів, Управлінням соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації позивачу було здійснено перерахунок стажу державної служби 21 рік.
34. На підставі протоколу засідання комісії Управління соціального захисту населення з питань обчислення стажу державної служби від 16.12.2020 року № 14, видано наказ про компенсацію позивачеві за невикористану додаткову відпустку за стаж державної служби 21 рік в розмірі 3466,20 гривень.
35. Виплата компенсації за невикористану додаткову відпустку за стаж державної служби 21 рік у розмірі 3466,20 грн. позивачеві була здійснена у повному обсязі, що також підтверджується платіжним дорученням № 1765 від 18.12.2020 року, і не заперечується позивачем.
36. На думку позивача, відповідач не провів із нею повний розрахунок при звільненні, у зв`язку із чим, на думку позивача, з Управління підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку при звільненні починаючи з 24.12.2019 року і по день фактичного розрахунку.
37. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
38. За змістом статті 74 Кодексу законів про працю України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.
39. Стаж державної служби обчислюється відповідно до статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 889- VІІІ) та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України піл 25 березня 2016 року № 229 (далі - Порядок № 229).
40. Згідно зі статтею 46 Закону№ 889-VIII стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
41. Пунктом 5 Порядку № 229 визначено, що стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках.
42. Крім того, пунктом 8 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
43. Стаж державної служби до набрання чинності Законом обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), додатку до нього та інших нормативно-правових актів.
44. Пунктом 2 Порядку № 229 визначено, шо обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.
46. Отже, обчислення стажу державної служби належить до повноважень служби управління персоналом державного органу: з яким державний службовець перебуває у трудових відносинах.
47. Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 зазначено, що обчислений відповідно до Порядку № 283 стаж державної служби застосовувався для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.
48. Згідно із Порядком № 283 встановлений перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.
49. У зазначеному переліку передбачено міністерства і відомства УРСР (включаючи головні управління, управління, шо відповідно до затвердженої Урядом структури входили до центрального апарату цих міністерств і відомств); виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих. Рад народних депутатів. їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.
50. Відповідно до частини шостої статті 19 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки від 19 грудня 1978 року № 4157-ІХ «Про Раду Міністрів Української РСР» визначалося, що Рада Міністрів Української РСР затверджувала положення про відділи і управління виконавчих комітетів місцевих Рад народних депутатів.
51. Згідно зі статтею 41 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки від 15 липня 1971 року № 26-VІІІ «Про районну Раду депутатів трудящих Української РСР» передбачалося, що тільки на сесіях районної Ради депутатів трудящих могли бути розглянуті і вирішені інші питання.
52. Статтею 55 зазначеного Закону передбачалося, що виконавчий комітет районної Ради депутатів трудящих керував відділами і управліннями виконавчого комітету, підприємствами, установами і організаціями районного підпорядкування.
53. Відділи і управління виконавчого комітет) районної Ради депутатів трудящих підпорядковувалися у своїй діяльності як районній Раді та її виконавчому комітету, так і відповідному вищестоящому галузевому органу державного управління.
54. Отже, у складі виконавчих комітетів районних Рад депутатів трудящих були передбачені їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.
55. Кваліфікаційним довідником посад службозціз. затвердженим постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 14 січня 1969 року № 15 було віднесено посади «економіст з планування»,«економіст зі збуту», «економіст з прані», «економіст з фінансової роботи» до посад спеціалістів, зайнятих економічними роботами.
57. Крім того, ні Кваліфікаційним довідником посад службовців, затвердженим постановою Держкомпраці СРСР від 14 січня 1969 року №15, ні Загальносоюзним класифікатором професій робітників, посад службовців та тарифних розрядів, затвердженим постановою Держстандарту СРСР від 27 серпня 1986 року № 016, посаду економіста не було віднесено до посад службовців.
58. Аналізуючи положення згаданих Кваліфікаційного довідника та Загальносоюзного класифікатора професій, слід дійти висновку, що посада економіста належала до посад спеціалістів.
59. Згідно частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
60. Частиною першою статті 116 Кодексу законів про працю України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
61. За приписами статті 117 Кодексу законів про працю України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
62. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
63. Відтак суд зазначає, що затримка розрахунку з працівником при звільненні, за відсутності спору про розмір належних працівникові сум, тягне обов`язок власника провести на користь працівника виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.
64. Пунктами 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 Кодексу законів про працю України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
65. Дослідивши матеріли справи, судом встановлено, що позивач у період з 21 вересня 1979 року по 21 квітня 1980 року працювала на посаді економіста планово-економічного відділу та економіста управління сільського господарства Покровського райвиконкому Дніпропетровської області, апарат якого утримувався за рахунок державного бюджету.
66. Відповідачем, у грудні 2020 року цей період роботи був зарахований до стажу Державної служби.
67. На підставі протоколу засідання комісії Управлінням соціального захисту населення з питань обчислення стажу державної служби від 16.12.2020 року №14, було видано наказ про здійснення виплати компенсації позивачеві за невикористану додаткову відпустку за стаж державної служби 21 рік у розмірі 3466,20 гривень.
68. Виплата компенсації за невикористану додаткову відпустку за стаж державної служби 21 рік у розмірі 3466,20 грн. позивачеві була здійснена у грудні 2020 року в повному обсязі, що також підтверджується платіжним дорученням № 1765 від 18.12.2020 року, а також не заперечується позивачем.
69. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, відповідачем при звільненні позивача 24.12.2019 року неправомірно не було виплачено компенсацію за невикористану додаткову відпустку за стаж державної служби 21 рік у розмірі 3466,20 гривень.
70. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач порушив вимоги статті 116 Кодексу законів про працю України, оскільки у день звільнення позивачу не було виплачено усіх належних сум при звільненні.
71. Визначаючи розмір належних позивачу виплат при звільненні, слід застосовувати положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок № 100).
72. Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації, підлягають задоволенню в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , середній заробіток, за весь період затримки розрахунку починаючи з 24.12.2019 року по день фактичного розрахунку.
74. Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
75. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
76. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
77. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
81. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
82. Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
83. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
84. Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , середній заробіток, за весь період затримки розрахунку починаючи з 24.12.2019 року по день фактичного розрахунку.
85. Щодо розподілу судових витрат.
86. Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
87. Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
88. Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 630,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
89. Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
90. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
91. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , середній заробіток, за весь період затримки розрахунку починаючи з 24.12.2019 року по день фактичного розрахунку.
92. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
93. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 630,60 гривень.
94. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
96. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
97. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
98. Повний текст рішення складено 28.01.2021 року.
Суддя В.В Ільков