Справа № 640/118/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Київ № 640/118/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №2 Субботіна

Олександра Миколайовича (02160, м. Київ, вул. Каунаська, 3-В)

до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36)

третя особа Комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху» (03062, м.

Київ, вул. Чистяківська, 19-А)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №2 Субботін Олександр Миколайович (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Київської міської ради (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача з питання незабезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на територіях, прилеглих до навчальних закладів Дарницького району м. Києва; зобов`язати відповідача вжити заходів щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на території, прилеглій до гімназії №315 шляхом встановлення попереджуючого знаку «Діти» та закладу дошкільної освіти (надалі по тексту - ДНЗ) №314 шляхом встановлення попереджуючого знаку «Діти» і пристроїв примусового зниження швидкості між будинками за адресою: вул. Драгоманова, 23 та 25-А .

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем, в порушення норм законодавства, не вжито всіх заходів щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до навчальних закладів території. Хоча саме на відповідача покладено обов`язок забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями м. Києва. Така бездіяльність відповідача ставить під загрозу закріплені статтями 3, 27, 49, 53 Конституції України права дітей на життя, охорону здоров`я та загальнодоступність освіти, і порушує вимоги Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух». Необхідність звернення прокурора до суду з даним адміністративним позовом як позивача зумовлена тим, що законодавством України не визначено органу, який наділений повноваженням щодо звернення до суду з позовом про визнання незаконної бездіяльності органу місцевого самоврядування стосовно забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст, утримання яких покладено на органи місцевого самоврядування.

Зазначене обґрунтування необхідності звернення органу прокуратури до суду у сукупності з предметом спору у даній справі суд вважає достатніми для підтвердження підстав представництва позивачем інтересів держави у даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.01.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2019 року Комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху» (надалі по тексту - КП «Центр організації дорожнього руху») залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що належним чином вживає заходи щодо підвищення безпеки дорожнього руху поблизу закладів освіти в м. Києві з урахуванням пропозицій Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та на виконання рішення Київської міської ради VІ сесії VІІІ скликання від 02.10.2018 року №1546/5610 «Про розробку Міської комплексної цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху в місті Києві до 2022 року», на виконання якого виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) прийнято розпорядження від 21.01.2019 №97 «Про схвалення проекту Міської цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху в місті Києві на 2019-2022 роки». Строк реалізації вищевказаної програми - 2019-2022 роки, тому заходи, спрямовані на її виконання, тривають.

Третя особа в наданих суду поясненнях на позовну заяву також заперечила щодо її задоволення, стверджуючи, що відповідно до п. 10.3.34 ДСТУ 4100-2014 дорожній знак 1.33 «Діти» потрібно встановлювати перед ділянками доріг, на яких є вихід з території дитячих закладів (дошкільних закладів, шкіл, дитячих таборів тощо), що прилягають безпосередньо до даної дороги. Оскільки територія, прилегла до гімназії №315, та територія, прилегла до ДНЗ №314, знаходяться у дворовій території та не прилягають до вул. Драгоманова в м. Києві, встановлення дорожніх знаків 1.33 «Діти» не передбачено. Крім того, 18.03.2019 року розпочато роботи щодо встановлення пристроїв примусового зниження швидкості руху транспортних засобів поряд з вказаними навчальними закладами.

З огляду на викладене вище, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Місцевою прокуратурою отримано інформацію з Управління освіти Дарницької РДА в м. Києві про те, що поблизу окремих закладів освіти необхідно облаштувати елементи примусового зниження швидкості руху транспортних засобів, зокрема поблизу гімназії №315 та ДНЗ №314. Також Управлінням освіти листом від 16.11.2018 року №3864 повідомлено позивача про направлення до Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) пропозицій (листами від 11.07.2018 року та 07.11.2018 року №2250 та №3774 відповідно), які надалі були скеровані до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу київської міської ради (КМДА), щодо облаштування та заміни елементів примусового зниження швидкості руху транспортних засобів на вулицях та дорогах біля закладів освіти.

Також позивачу була надана інформація щодо проектної потужності та фактичної наповнюваності у 2017-2018, 2018-2019 роках закладів дошкільної та загальної середньої освіти, з якої позивачем встановлено, що станом на 2018-2019 навчальний рік фактична наповнюваність ДНЗ №314 по вул. Драгоманова, 25-А складає 6 груп, де виховуються 134 дитини, гімназії №315 по вул. Драгоманова, 27-А складає 42 класи, де навчаються 1520 дітей, тому на території, прилеглій до даних закладів, необхідно встановити попереджуючі знаки «Діти», а також додатково обладнати прилеглу територію пристроями примусового зниження швидкості.

Управлінням освіти Дарницької РДА в м. Києві надані відповідні пропозиції на виконання рішення Київської міської ради від 02.10.2018 року №1546/5610 «Про розробку Міської комплексної цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху в місті Києві до 2022 року», до яких включено: об`єкт - гімназія №314 по вул. Драгоманова, 27-А із зазначенням «встановити попереджуючий знак «Діти» та «встановити поблизу пішохідних переходів між будинками Драгоманова, 25 і Драгоманова, 27 пристрої примусового зниження швидкості («лежачі поліцейські»); об`єкт - ДНЗ №314 по вул. Драгоманова, 25-А із зазначенням «встановити попереджуючий знак «Діти» та «встановити пристрої примусового зниження швидкості («лежачі поліцейські»).

В порядку реагування на отриману інформацію позивачем направлено до Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві лист від 29.11.2018 року №52/2170вих-18, у якому Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №2 Субботін О.М. просив у можливо стислі строки, але не пізніше 06.11.2018 року, провести обстеження стану технічних засобів організації дорожнього руху на територіях, прилеглих до вказаних закладів, щодо дотримання вимог Правил дорожнього руху, Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198, Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 року №54, зі складенням відповідних актів, належним чином посвідчені копії яких надати до прокуратури.

Зазначений лист Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №2 Субботіна О.М. перенаправлений до Управління патрульної поліції в м. Києві за належністю.

З наявного у справі листа гімназії №315 по вул. Драгоманова, 27-а від 21.01.2019 року №30 вбачається, що територія, прилегла до навчального закладу, потребує пристроїв примусового зниження швидкості; попереджувального знаку «Діти», пристрою примусового зниження швидкості «лежачі поліцейські».

У листі ДНЗ №314 від 24.01.2019 року №16 зазначено, що до ДНЗ є під`їзна дорога з вул. Драгоманова, яка є загальною для користування віх мешканців прилеглих будинків, внаслідок чого часто буває інтенсивний рух автотранспорту. Знаки примусового зниження швидкості - «лежачий поліцейський», попереджувальний знак «Діти», знак «Паркування заборонено» та дорожній знак «Пішохідний перехід» відсутні. На територію закладу заїжджають лише автомобілі, які завозять продукти харчування, здійснюють вивіз сміття тощо. Приватний транспорт на територію ДНЗ №314 не заїжджає. Пропозиції щодо облаштування елементами примусового зниження швидкості руху транспортних засобів поблизу ДНЗ №314 надавалися до Управління освіти Дарницької РДА в м. Києві у серпні 2016 року, вересні та жовтні 2018 року.

Обґрунтовуючи обставини бездіяльності з боку Київської міської ради, позивач посилається на положення статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року №2862-IV, відповідно до яких вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Приписами статті 17 цього ж Закону передбачено, що управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, а згідно статті 19, основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є, зокрема, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР одним із повноважень міської ради є організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як спів фінансування на договірних засадах).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить: виконання вимог законодавства та рішень органів виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку; формування міських і районних фондів, у тому числі позабюджетних, для фінансування програм і окремих заходів, спрямованих на розвиток дорожнього руху та його безпеки; організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та екологічно безпечними умовами; здійснення та фінансування заходів, пов`язаних з профілактикою дитячого дорожньо-транспортного травматизму; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів; керівництво та контроль за діяльністю підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання за виконанням вимог законодавства, рішень органів державної виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку.

Водночас, відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198, ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюються дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Спростовуючи доводи позивача щодо проявів бездіяльності, відповідач посилається на вжиття необхідних та дієвих заходів з підвищення безпеки дорожнього руху поблизу закладів освіти в м. Києві та, зокрема, зазначає, що пропозиції Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 13.11.2018 року №063-10844 враховані у рішенні Київської міської ради від 02.10.2018 року №1546/5610 «Про розробку Міської комплексної цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху в м. Києві до 2022 року», відповідно до якого КП «Центр організації дорожнього руху» доручено протягом шести місяців з моменту оприлюднення цього рішення вжити необхідних організаційно-правових заходів щодо розробки Міської комплексної цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху в м. Києві до 2022 року.

Також структурним підрозділам виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) районним у м. Києві державним адміністраціям, комунальним підприємствам доручено в межах визначених законодавством повноважень протягом трьох місяців з моменту оприлюднення цього рішення надати свої пропозиції до проекту Міської комплексної цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху в м. Києві до 2022 року до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

На виконання зазначеного рішення виконавчим органом Київської міської ради (КМДА) прийнято розпорядження від 21.01.2019 року №97 «Про схвалення проекту Міської цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху в м. Києві на 2019-2022 роки». Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доручено забезпечити внесення на розгляд Київської міської ради проект рішення «Про затвердження Міської цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху в м. Києві на 2019-2022 роки». Строк реалізації програми визначено - 2019-2022 роки». Учасниками (співвиконавцями) програми є Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), КП «Центр дорожнього руху», КП «Київавтодор».

Таким чином, зазначеним рішенням Київської міської ради від 02.10.2018 року №1546/5610 «Про розробку Міської комплексної цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху до 2022 року» визначені конкретні строки з вжиття організаційно-правових заходів щодо розробки Міської комплексної цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху в м. Києві, які тривають на момент розгляду справи та до 2022 року.

До матеріалів справи також надано копію протоколу засідання Постійної комісії Київської міської ради з питань транспорту, зв`язку та реклами від 30.01.2019 року №1/69, відповідно до пункту 2 якого передбачався розгляд проекту рішення Київської міської ради «Про затвердження Міської цільової програми підвищення організації та безпеки дорожнього руху в м. Києві до 2022 року». За протоколом комісія ухвалила взяти до розгляду проект зазначеного рішення, доручення заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 21.12.2018 року №08-231-4312/ПР, доручити членам постійної комісії Київської міської ради з питань транспорту, зв`язку та реклами додатково опрацювати проект рішення та надати на узагальнення постійній комісії пропозиції та зауваження щодо зазначеного проекту рішення.

Відповідачем також зазначено, що проект рішення буде направлено на погодження до управління правового забезпечення Київради та підписання у Київського міського голови листа про невідкладність розгляду проект рішення та включення його до порядку денного засідання Київської міської ради.

Окрім іншого, судом також отримано від КП «Центр організації дорожнього руху» інформацію про те, що відповідно до пункту 10.3.34 ДСТУ 4100-2014 дорожній знак 1.33 «Діти» встановлюється перед ділянками доріг, на яких є вихід з території дитячих закладів (дошкільних закладів, шкіл, дитячих таборів тощо), що прилягають безпосередньо до даної дороги. Оскільки територія, прилегла до гімназії №315 та ДНЗ №314 знаходиться у дворовій території та не прилягає до вул. Драгоманова, встановлення дорожнього знаку 1.33 «Діти» не передбачено.

Також третьою особою повідомлено, що під час опрацювання позовної заяви було проведено попередню роботу щодо впровадження пристроїв примусового зниження швидкості руху транспортних засобів на місцевих проїздах біля ДНЗ №314 та гімназії №315 шляхом направлення листа від 20.02.2019 року №053/04-18/825 до Дарницької РДА в м. Києві про погодження схеми організації дорожнього руху стосовно впровадження вказаних вище пристроїв примусового зниження швидкості руху.

Вказаним листом третя особа звернулася до Департаменту транспортної інфраструктури м. Києва із проханням надати згоду на встановлення вище вказаних пристроїв примусового зниження швидкості руху транспортних засобів.

15.03.2019 року до третьої особи від Дарницької РДА в м. Києві надійшов лист від 13.03.2019 року №101-2226/03 із погодженням вказаної вище схеми організації дорожнього руху.

18.03.2019 року розпочато роботи щодо встановлення пристроїв примусового зниження швидкості руху транспортних засобів за вище вказаними адресами.

Суд враховує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь зацікавлених осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, тобто не вчинення дії, яку носій публічної влади зобов`язаний був вчинити.

Таким чином, враховуючи викладене вище у сукупності, суд не знаходить обставин протиправної бездіяльності з боку Київської міської ради, оскільки, як свідчать надані до матеріалів справи докази, орган місцевого самоврядування у межах своєї компетенції, визначеної чинним законодавством, вживав певні дії для підвищення організації та безпеки дорожнього руху в м. Києві.

Водночас, фактичну реалізацію влаштування пристроїв примусового зниження швидкості руху транспортних засобів, як встановлено судом, здійснює КП «Центр організації дорожнього руху».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи зазначене, а також встановлене судом упродовж розгляду справи, обставини наявності протиправної бездіяльності відповідача, на які посилається позивач у позові, не доведено достатніми та переконливими доказами.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши обставини справи на предмет дотримання відповідачем положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що відповідачем вживалися певні заходи для підвищення організації та безпеки дорожнього руху в м. Києві у межах наданих повноважень, що підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оскільки відсутні обставини протиправної бездіяльності відповідача, відповідно відсутні підстави для його зобов`язання до вчинення дій, про які просить позивач у позові.

Окрім іншого суд вважає доцільним зазначити, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 року, серія A, №303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27.09.2001 року).

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову - підстави для здійснення розподілу судових витрат також відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №2 Субботіна Олександра Миколайовича відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук