Справа № 260/3026/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття пiдготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті

29 січня 2021 рокум. Ужгород№ 260/3026/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.,

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - Радь І.І.,

відповідача 1: представник - Андрейчик А.М.,

відповідача 2: представник - Андрейчик А.М.,

відповідача 3: представник - не з`явився,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора (Дванадцята кадрова комісія), Закарпатської обласної прокуратури, Дванадцятої кадрової комісії прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора (Дванадцята кадрова комісія), Закарпатської обласної прокуратури, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Дванадцятої кадрової комісії №5 від 08.07.2020 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 ; 2) визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Закарпатської області №353к від 18.08.2020 р. про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади; 3) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Закарпатської області; 4) стягнути з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

15 грудня 2020 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд розглядати позовні вимоги наступного змісту: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Дванадцятої кадрової комісії №5 від 08.07.2020 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 ; 2) визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Закарпатської області №353к від 18.08.2020 про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади; 3) поновити ОСОБА_1 в Закарпатській обласній прокуратурі на рівнозначній посаді начальника відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Закарпатської області; 4) стягнути з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року до участі в даній справі в якості співвідповідача залучено Дванадцяту кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора.

Позивач та його представник у підготовчому судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідачів 1, 2 у засіданні суду 29 січня 2021 року проти позову заперечила з мотивів, наведених у відзивах на позовну заяву.

Відповідач 3 явку свого уповноваженого представника в судове засідання 29 січня 2021 року не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

З метою забезпечення всебічного та об`єктивного розгляду і вирішення даної адміністративної справи протягом розумного строку в порядку підготовки справи до судового розгляду судом здійснено необхідні підготовчі дії, передбачені ч. 2 ст. 180 КАС України. В тому числі, судом встановлено строки для подання сторонами відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

12 жовтня 2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву №15-526-20 від 09.10.2020, відповідно до якого проти задоволення позову заперечив. Зокрема зазначає, що Законом України від 19.09.2019 №113-IX було внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури. Так, вказаним законодавчим актом встановлена необхідність попередження усіх прокурорів України про можливе майбутнє звільнення та переведення таких до новостворених органів прокуратури тільки у разі успішного проходження атестації. Позивач на виконання законодавчих вимог подав заяву про переведення, в якій повідомив про намір пройти атестацію, а тому був повністю ознайомлений з умовами та процедурою проведення такої та погодився на її застосування. Вважає безпідставними доводи позивача про неправомірність його звільнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру", оскільки таке прямо передбачено нормами Закону України від 19.09.2019 №113-IX, що є спеціальним законодавчим актом, що регламентує порядок проведення атестації прокурорів. При цьому моментом звільнення є не завершення процесу ліквідації, як вважає позивач, а виключно настання події, зумовленої ходом атестації - рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації. Окрім того, наголошує, що норми Кодексу законів про працю України в даному випадку не можуть бути застосовані.

03 листопада 2020 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача 2 не погоджується. Зокрема, зазначає, що не мав можливості відмовитися від проходження атестації, оскільки передумовою для переведення на посаду прокурора є успішне проходження такої. Так, він успішно пройшов перший та другий етапи атестації та був допущений до третього етапу. Вважає, що оскаржене рішення Дванадцятої кадрової комісії, наслідком якого стало його звільнення з органів прокуратури, є протиправним, оскільки прийняте без повного та всебічного встановлення всіх обставин, натомість ґрунтується на законодавчих нормах, що втратили чинність на час його прийняття. Наполягає на відсутності в його діях порушень норм антикорупційного законодавства, що підтверджується відсутністю випадків притягнення його до відповідальності.

09 листопада 2020 року відповідач 1 надіслав до суду відзив на позовну заяву №15/1/2-59493-20 від 02.11.2020, в якому у задоволенні позову просить відмовити з мотивів безпідставності такого. Зокрема, зазначає, що Законом України від 19.09.2019 № 113-IX було внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури. Так, вказаним законодавчим актом встановлена необхідність попередження усіх прокурорів України про можливе майбутнє звільнення та переведення таких до новостворених органів прокуратури тільки у разі успішного проходження атестації. Позивач на виконання законодавчих вимог подав заяву про переведення, в якій повідомив про намір пройти атестацію. За результатами співбесіди з позивачем Дванадцятою кадровою комісією зроблено висновок про наявність обставин, які свідчать про невідповідність позивача вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, зокрема, у зв`язку з користуванням майном третіх осіб (транспортним засобом) та не декларування такого користування. Окрім того, під час виконання практичного завдання на більшість питань прокурор дав неповні відповіді без належного обґрунтування. З огляду на що вважає, що рішення про неуспішне проходження прокурором атестації є правомірним та скасуванню не підлягає. Вважає безпідставними посилання позивача на успішне щорічне проходження таємної перевірки доброчесності, оскільки це є іншою за своїми правовими наслідками процедурою та не може замінювати собою третій етап атестації. Зазначає, що одним із критеріїв оцінки дотримання правил прокурорської етики та доброчесності є відповідність витрат і майна прокурора та членів його сім`ї задекларованим доходам. Тому комісія вправі надавати оцінку дотриманню цих вимог. При цьому вважає, що чинне законодавство не наділяє НАЗК виключними повноваженнями з перевірки декларацій та не заперечує права інших органів в межах їх компетенції здійснювати таку перевірку. Звертає увагу суду на те, що рішення кадрової комісії приймається шляхом голосування за власним переконанням всіма членами комісії. При цьому наголошує на тому, що прийняття рішення зі спірного питання є дискредиційним повноваженням атестаційної комісії, а тому суд не наділений повноваженнями надавати оцінку щодо дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності. Окрім того, вважає, що захист прав позивача у обраний ним спосіб не відповідає законодавчим вимогам, оскільки такі можуть бути реалізовані лише шляхом успішного проходження всіх етапів атестації.

15 грудня 2020 року позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача 1, в якій наголошує на тому, що кадрова комісія безпідставно використала відомості з декларації у співставленні з іншими відомостями, та встановила факт недекларування певних відомостей та кваліфікувала цю обставину як невідповідність вимогам професійної етики та доброчесності. Вважає, що за відсутності установленого факту невиконання суб`єктом обов`язку з декларування будь-які висновки про те, що позивач був зобов`язаний задекларувати певні відомості є безпідставними. Кадровою комісією не встановлено обставин, які б свідчили про те, що сам по собі факт користування майном третіх осіб в чомусь порушує морально-етичні принципи професії, переслідує корисливі чи приватні інтереси, обумовлює виникненню реального чи потенційного конфлікту інтересів, має вплив на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків. Вважає, що за результатами виконання письмового завдання ним надано повну та правильну відповідь, а тому доводи відповідача 1 є безпідставними. Також відхиляє твердження відповідача 1 про неможливість за результатами розгляду даної справи поновити його на посаді, оскільки ним було успішно пройдено два етапи атестації. В свою чергу рішення про неуспішне проходження атестації, що мало наслідком його звільнення, є предметом оскарження в даній справі.

20 січня 2021 року позивач подав до суду пояснення, в яких звертає увагу суду на те, що відповідно до роз`яснень НАЗК обов`язок декларувати транспортний засіб виникає у випадку, якщо такий перебував у володінні чи користуванні суб`єкта декларування або члена його сім`ї протягом не менше половини днів звітного періоду. Натомість позивач користувався транспортним засобом з державним номером НОМЕР_1 виключно в день перетину державного кордону і таких випадків було 10. Окрім того, такий транспортний засіб не перебував у володінні або розпорядженні позивача станом на 31 грудня 2019 року. Тому вважає, що при прийнятті оскарженого рішення у відповідача 3 не було доказів наявності у позивача обов`язку включити згаданий транспортний засіб до декларації за 2019 рік. Також відповідачем 3 взагалі не було надано доказів користування дружиною прокурора транспортним засобом з державним номером НОМЕР_2 , а тому висновок в цій частині є безпідставним.

25 січня 2021 року відповідач 1 надіслав до суду пояснення №15/1/2-59493-20 від 16.01.2021, в яких зазначив, що Дванадцята кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора створена на час атестації прокурорів та її діяльність мала тимчасовий характер. Так, така кадрова комісія припинила свою діяльність з 17 листопада 2020 року.

Відповідач 3 своїм право на подання відзиву не скористався.

Окрім того, з`ясовано, чи бажають сторони вирішити спір шляхом примирення або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; роз`яснено, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовано, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовано, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; встановлено порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 183 КАС України, за результатами підготовчого провадження суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи достатність письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність закрити підготовче провадження та призначити адміністративну справу №260/3026/20 до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 180, 183, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити підготовче провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора (Дванадцята кадрова комісія), Закарпатської обласної прокуратури, Дванадцятої кадрової комісії прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Призначити справу до судового розгляду по суті на 26 лютого 2021 року на 10:30 год. (засідання відбудеться за адресою: 88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 30).

З інформацією по справі учасники можуть ознайомитися за веб-адресою: http://adm.zk.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін