Справа № 320/5404/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року № 320/5404/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., за участю секретаря судового засідання Савенкова Є.О.,

представника позивача Сердюк М.М.

представника відповідача Павлюк Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроресурс»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроресурс» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 20 846 270,95 (двадцять мільйонів вісімсот сорок шість тисяч двісті сімдесят гри. 95 коп.) гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОРЕСУРС»;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОРЕСУРС» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 20 846 270,95 (двадцять мільйонів вісімсот сорок шість тисяч двісті сімдесят грн. 95 коп.) гривень та пеню в розмірі 23 366 319,20 (двадцять три мільйони триста шістдесят шість тисяч триста дев`ятнадцять гри. 20 коп.) гривень.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Позов мотивовано невідшкодуванням позивачу підтвердженого бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 20 846 270,95 грн., у зв`язку з чим в силу положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України на суму заборгованості нараховано пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, яка підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що головним управлінням виконано усі заходи відповідно до вимог діючого законодавства та включено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість до Тимчасового реєстру заяв.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач 2 зазначено про те, що позивачем не обґрунтовано вимоги до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області та не доведено, що управління має відповідати за даним позовом.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою суду від 02.07.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду 10.07.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 03.08.2020.

03.08.2020 у судове засідання прибув представник позивача та представник відповідача 1; належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач 2 у судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив.

В адміністративній справі оголошено перерву, у зв`язку із клопотанням представника відповідача 1 до 07.09.2020.

07.09.2020 належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи сторони у судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили.

В адміністративній справі відкладено розгляд справи на 24.09.2020.

24.09.2020 у судове засідання прибув представник позивача та представник відповідача 1; належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач 2 у судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив.

Ухвалою суду від 24.09.2020 у задоволенні клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у Київській області про зупинення провадження відмовлено.

В адміністративній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.10.2020.

13.10.2020 у судове засідання прибув представник позивача та представник відповідача 1; належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач 2 у судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив.

В адміністративній справі оголошено перерву, у зв`язку із клопотанням представника відповідача 1 до 03.11.2020.

06.10.2020 відповідачем 1 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 24.10.2020 до Шостого апеляційного адміністративного суду.

15.10.2020 апеляційну скаргу разом із матеріалами адміністративного справи судом направлено Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020 апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2020 без змін.

18.01.2021 у судове засідання прибув представник позивача та представник відповідача 1; належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач 2 у судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив.

В адміністративній справі оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроресурс» (код ЄДПОУ: 30468573) зареєстровано як юридична особа 10.08.1999 з номером запису №0000303.

Як вбачається з матеріалів справи, Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області відносно ТОВ «ЄВРОРЕСУРС» були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- №/0 від 25.12.2006, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 1 714 893,00 грн.;

- № /0 від 19.03.2007, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 981 212,00 грн.;

- № /0 від 20.07.2007, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 616 760,00 грн.;

- № /0 від 14.09.2006, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за 2004 р. у сумі 5 848 425,00 грн., за 2005р. у сумі 11 780 602,00 грн.

Постановою Господарського суду Київської області від 15.04.2007 (справа №А10/015-07) скасовано частково податкове повідомлення-рішення №/0 від 25.12.2006 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 1619656, 95 грн. (т.1 а.с.6-8).

Постановою Господарського суду Київської області від 15.05.2007 (справа №22-а-1819/08) та залишено без змін Київським апеляційним адміністративним судом, скасовано податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.03.2007 (т.1 а.с.11-12).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2009 (справа №2-а-9214/09/1070) скасовано податкове повідомлення-рішення № /0 від 20.07.2007, яким зменшено ТОВ «ЄВРОРЕСУРС» суму бюджетного відшкодування за лютий 2007 в сумі 616760, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2010 (справа №2-а-9214/09/1070) постанову Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2009 змінено в мотивувальній частині підстави задоволення позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т.1 а.с.14-15).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.01.2017 (справа №810/4025/16) та залишеною без змін ухвалою Київським апеляційним адміністративним судом від 21.06.2017, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2015 (т.1 а.с.18-21).

28.04.2020 позивач звернувся із листом до Броварського управління ГУ ДПС у Київській області з вимогою врегулювати питання щодо сплати підприємству бюджетної заборгованості та пені, нарахованої на таку заборгованість.

Листом №17409/10/10-36-04-02-10 від 28.05.2020 ГУ ДПС у Київській області повідомлено про те, що судові рішення по справі №810/4025/16 щодо скасування податкових повідомлень-рішень виконано. Сума залишку невідшкодованого ПДВ включена до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (т.1 а.с.22-23).

Листом від 17.06.2020 позивач повторно звернувся до ГУ ДПС у Київській області, у якому просив забезпечити виконання рішень суду та сплатити бюджетну заборгованість з відшкодування ПДВ перед ТОВ «Євроресурс» (т.1 а.с.25-25).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, звернувся з даним позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв`язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Підпунктами 7.7.1, 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За змістом підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних.

Відповідно до підпункту 7.7.8 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом 5-ти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням сум податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Підпунктом 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що орган надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VІІІ від 21 грудня 2016 року, який набрав чинності з 1 січня 2017 року (далі - Закон №1797-VІІІ), був змінений порядок бюджетного відшкодування ПДВ платникам цього податку, який не передбачає надання контролюючим органом відповідного висновку та його направлення до органу державного казначейства. Відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2 заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку, відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу (абзац другий пункту 200.10 статті 200 ПК України).

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування визначений в пункті 200.12 цієї статті.

Так, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

При цьому пунктами 52 та 56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, якими цей підрозділ був доповнений Законом № 1797-VІІІ, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 01.01.2017, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок №26), який, згідно з пунктом 3 цієї постанови набирав чинності з 1 квітня 2017 року.

Зазначеною постановою встановлено, що до набрання чинності цим Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Відповідно до положень пункту 4 Порядку №26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість, або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку №26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Пунктом 12 Порядку №26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

У зв`язку з набранням чинності Порядком №26, з 1 квітня 2017 року втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2016 року №68 (далі - Порядок №68), який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість, передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 ПК, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 ПК.

Пунктом 10 Порядку №68 було встановлено, що друга частина реєстрів містить інформацію, зокрема, про: зазначену у заяві суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; дату узгодження територіальним органом ДФС зазначеної у заяві суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

У п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України зазначено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Порядку інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.03.2017 №326 (далі по тексту - Порядок №326), внесення інформації для формування Реєстру здійснюється електронними повідомленнями.

Згідно пункту 1 Розділу ІІ Порядку №326, ДФС до 12-ї години (крім вихідних, святкових та неробочих днів) вносить до Реєстру інформацію, визначену підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 розділу V Кодексу та пунктом 4 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26, за попередній робочий день.

Абзацом першим пункту 2 Розділу ІІ Порядку №326 встановлено, що ДФС відповідно до підпунктів «а», «г» та «ґ» пункту 200.12 статті 200 розділу V Кодексу вносить до Реєстру інформацію щодо дати та суми узгодження бюджетного відшкодування на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Регламентом взаємодії структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість та формування Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим наказом ДФС від 14.04.2017 № 263, передбачено, зокрема, що органами ДФС повідомлення для наповнення Реєстру заяв формуються за даними інформаційної таблиці Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, підписуються накладенням не менше двох електронних цифрових підписів посадових (уповноважених) осіб та електронної печатки відповідного головного управління ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС та передаються до Міністерства фінансів України щоденно до 10 год. 00 хв. у робочі дні.

Формування електронного повідомлення для внесення інформації до Реєстру заяв за попередній робочий день (крім вихідних, святкових та неробочих днів), визначеної підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 розділу V ПКУ та пунктом 4 Порядку №26, а також накладення на це повідомлення не менше двох ЄЦП посадових (уповноважених) осіб та електронної печатки відповідного ГУ ДФС віднесено до рівня ГУ ДФС.

Положення пункту 10.14 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300, яким встановлено, що після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до: закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов`язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата; повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі; закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

VI. Оцінка суду

Системний аналіз вище наведених правових норм дає підстави для висновку, що реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01.04.2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику ПДВ, контролюючим органом щодо цього платника.

При цьому, у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку №68, який діяв до 01.04.2017 року, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 01.01.2017 року єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016 року, за якими станом на 01.01.2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01.04.2017 року мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.

Водночас з 01.04.2017 року передумовою для отримання платником ПДВ належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Отже, до 01.04.2017 року відповідач1 мав скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Водночас після набрання чинності Порядком №26, тобто з 01.04.2017 року, відповідач 1 мав внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що рішення суду, якими повністю або частково скасовано податкові повідомлення-рішення, яким зменшено заявлену позивачем суму бюджетного відшкодування ПДВ, набрали законної сили, відповідно до положень частини другої статті 325 КАС України та станом на момент звернення товариства до податкового органу зазначена ним у заяві сума бюджетного відшкодування вважалась узгодженою.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що сума залишку невідшкодованого ПДВ ТОВ «Євроресурс» включена до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Вказане підтверджується, інформацією з витягу з інформаційної бази щодо сум заяв про повернення бюджетного відшкодування поданих до 01.02.2016, яким станом на 01.01.2017 суми ПДВ не відшкодовані (т.1 а.с.61).

Після закінчення процедури судового оскарження результатів перевірки сум ПДВ, заявлених до відшкодування, контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У силу положень пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У свою чергу орган Державного казначейства України на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).

Таким чином, повернення суми бюджетного відшкодування відбувається органом казначейської служби протягом п`яти операційних днів з дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування та після того, як стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення податковим органом в Реєстрі інформації про її узгодження.

Отже, до 01.04.2017 контролюючий орган мав скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Втім, у матеріалах справи відсутні докази подання контролюючим органом органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету позивачу. Головним управлінням ДПС у Київській області про наявність таких доказів суду не повідомлено, клопотань з цього приводу не зазначено.

Відтак, право позивача на отримання належної йому суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушено бездіяльністю контролюючого органу - Головного управління ДПС у Київській області, яка полягає у нескладанні та ненаправленні до 01.04.2017 відповідному органу Казначейства висновку із зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню.

При цьому, судом взято до уваги положення пункту 10.14 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300, яким встановлено, що після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до: закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов`язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата; повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі; закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Тому, незважаючи на зміну з 01.01.2019 позивачем місця обліку платника податків, обов`язок вжиття заходів з відшкодування позивачу узгодженого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2014 року покладено саме на Головне управління ДПС у Київській області до завершення процедури відшкодування ПДВ, відповідно Головне управління ДПС у Київській області є належним відповідачем у справі.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Оскільки відповідачами не надано доказів отримання позивачем бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 23 366 319,20 грн., на вказану суму нараховується пеня, право на отримання якої має позивач.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення судом рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає цій статті.

В контексті ефективного засобу правового захисту права платника ПДВ на отримання бюджетного відшкодування цього податку суд у відповідності з нормою частини п`ятої статті 242 КАС враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 року у справі №826/7380/15. В цій постанові Велика Палата, розглядаючи питання щодо належного способу захисту права ТОВ «Аскоп-Україна» на отримання сум бюджетного відшкодування з ПДВ за податковими деклараціями за вересень - жовтень 2014 року, вказала, що, враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, такі способи захисту порушеного права, як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування або внести заяву Товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, не призведуть до ефективного відновлення права платника податку.

Застосувавши норму частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновки Європейського суду з прав людини щодо застосування цієї норми, викладені, зокрема в рішеннях у справі «Бейелер проти Італії» від 5 січня 2000 року, у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, у справі «Інтерсплав проти України» від 9 січня 2007 року, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права Товариства, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на його користь заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що найбільш ефективним та таким, що унеможливлює подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень щодо порушення прав суб`єкта господарювання на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, та, відповідно, зведе до мінімуму необхідність повторного звернення до суду, у тому числі, через невиконання або неналежне виконання рішення суду, є спосіб захисту порушеного права позивача саме шляхом стягнення на його користь із Державного бюджету України заборгованості з відшкодування ПДВ у сумі 20 846 270,95 грн. та пені у розмірі 23 366 319,20 грн.

Щодо доводів відповідача 1 про порушення позивачем шестимісячного строку звернення до суду передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, слід зазначити, що Податковий кодекс України є спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників спірних відносин, у тому числі захисту порушеного права в судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо обчислення строку звернення до адміністративного суду, варто врахувати й те, що в силу положень пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючим органам надано право стягнення податкового боргу протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу.

Оскільки контролюючі органи наділені правом стягнення з платників податків податкового боргу та пені, нарахованої на нього, протягом 1095 днів, то для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою аналогічне право на стягнення пені протягом 1095 днів повинно бути забезпечено і для платників податків.

А відтак, позовна вимога про стягнення бюджетного відшкодування та пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

Наведені висновки викладено в постанові Верховного Суду від 14.03.2019 у справі № 822/553/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Славутський комбінат «Будфарфор» до Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Славутського управління Державної казначейської служби України Хмельницької області про стягнення коштів.

Предметом даного позову є визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області, яка полягає в невиконанні податковим органом зобов`язань щодо бюджетного відшкодування ПДВ.

Зобов`язання податкового органу з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

На час звернення ТОВ «Євроресурс» із заявою про відшкодування суми раніше сплаченого податку на додану вартість регулювались Законом України «Про податок на додану вартість», який передбачав, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування мав подати відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування (п. 7.7.4 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість»)

Згідно п.7.7.5 ст.7 цього закону, протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Із матеріалів справи вбачається, що Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за результатами перевірки було прийнято податкові повідомлення-рішення, які в подальшому були оскаржені позивачем та скасовані в судовому порядку.

Відповідно до п. 7.7.5 ст.7 Закон України «Про податок на додану вартість», податковий орган зобов`язаний у п`ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Аналогічний порядок бюджетного відшкодування, був передбачений нормами ПК України, який набрав чинності 01.01.2011 р. В п.200.15 ст.200 ПК України було зазначено, що після закінчення процедури судового оскарження орган податкової служби зобов`язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодування з бюджету.

Водночас, 13.02.2015 Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було проведено позапланову документальну виїзну перевірку щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2014 р. за результатами якої було складено акт, в подальшому винесено податкове повідомлення- рішення № від 14.02.2015 р., за яким донараховано 18 826 074, 17 грн.

Результати даної перевірки були оскаржені ТОВ «Євроресурс» в судовому порядку. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.01.2017 р. у справі №810/4025/16 позов ТОВ «Євроресурс» про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення № від 14.02.2015 р. було задоволено повністю. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 р. у справі №810/4025/16 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

З викладеного вбачається, що суми залишку невідшкодованого ПДВ на користь ТОВ «Євроресурс» за 2004-2005 роки, серпень-вересень 2006 р., грудень 2006 р., за лютий 2007 р. були предметом оскарження до 2017 р. Отже, сума невідшкодованої суми ПДВ за вказані періоди стала узгодженою 21.06.2017 р.

Відтак, починаючи з дати отримання податковим органом ухвали Київського апеляційного адміністративного суду у справі №810/4025/16, відповідач 1 мав вчинити дії щодо повернення бюджетного відшкодування ПДВ на користь ТОВ «Євроресурс».

Позивачем пояснено, що товариству не було відомо про те, що податковим органом не здійснено жодних дій направлених на повернення останньому бюджетного відшкодування ПДВ після узгодження зобов`язання.

Про бездіяльність податкового органу ТОВ «Євроресурс» дізнався з листа Головного управління ДФС у Київській області №19559/10/10-36-12-02-10 від 06.11.2018 р. у відповідь на запит від 05.10.2018 р.

Таким чином, перебіг строку визначений нормами ПК України - 1095 днів для звернення до суду почався від дати, коли ТОВ «Євроресурс» довідалось про невиконання податковим органом своїх зобов`язань з бюджетного відшкодування ПДВ в 2018 р. .

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позивач, звернувся до суду з позовною заявою з дотриманням відповідного строку.

VIII. Висновок суду

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 21 020, 00 грн. (платіжне доручення №37 від 25.06.2020), відтак на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 21 020, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Київській області щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 20 846 270,95 (двадцять мільйонів вісімсот сорок шість тисяч двісті сімдесят грн. 95 коп.) гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОРЕСУРС».

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОРЕСУРС» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 20 846 270,95 (двадцять мільйонів вісімсот сорок шість тисяч двісті сімдесят грн. 95 коп.) гривень та пеню в розмірі 23 366 319,20 (двадцять три мільйони триста шістдесят шість тисяч триста дев`ятнадцять гри. 20 коп.) гривень.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроресурс» (; місцезнаходження: Київська обл., Броварський р-н, селище міського типу Калита, вул. Миру, буд. 53) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а) судові витрати у розмірі 21 020, (двадцять одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 28 січня 2021 р.