Справа № 520/5056/2020
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 р.Справа № 520/5056/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Губарєвої В. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року (суддя Сагайдак В.В.; м. Харків; повний текст рішення складено 18.08.2020) по справі № 520/5056/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Контроль-прилад"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Контроль-прилад" (надалі також - позивач, ТОВ "Контроль-прилад") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі також - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: №8 від 13 січня 2020 року на суму 274556,00 грн. та №8 від 13 січня 2020 року на суму 242200,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року адміністративний позов ТОВ "Контроль-прилад" - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: №8 від 13 січня 2020 року на суму 274556,00 грн. та №8 від 13 січня 2020 року на суму 242200,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Контроль-прилад" (просп. Петра Григоренка, буд. 14,м. Харків,61100, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 7751 (сім тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 35 коп.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволення позову ТОВ "Контроль-прилад" відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на складену узагальнену податкову інформацію відносно контрагентів-постачальників позивача, яка свідчить відсутність реального здійснення господарських операцій між позивачем з ТОВ "Слобідський Хліб", ТОВ "Агро Терра", ТОВ ПТО "Талан", ТОВ "Трейдмаркетван", ТОВ "Зерно Агроторг", ТОВ "Тогпортал", ТОВ "Енвіл Коммерц", ТОВ "Акара Торг", ТОВ "Голд Флай", ТОВ "Сістем Інжинірінг", ТОВ "Технічні Матеріали", ТОВ "Унік-Експо", ТОВ "Транс Сервіс", ТОВ "Фєрнєс", ТОВ "Колорі Трейд", ТОВ "Лідер-Група" та згідно якої встановлено відсутність у контрагентів позивача відповідних ресурсів, необхідних для здійснення господарських операцій (складських, офісних приміщень, транспортних засобів, земельних ділянок), не підтверджено придбання контрагентами позивача ТМЦ, реалізованих на адресу ТОВ "Контроль-прилад", встановлено наявність кримінального провадження по підприємству ТОВ "Слобідський Хліб", відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень ТОВ "Унік-Експо" є учасником по кримінальній справі від 30.01.2019 № 57/4293/19-к. Також скаржник вказує, що ГУ ДПС у Харківській області отримано пояснення директора ТОВ "Слобідський Хліб" Заіченко В.В. від 12.06.2016 у рамках кримінального провадження від 04.05.2017 № 320172, в яких зазначено про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності. Крім того, відповідач посилається на ненадання ТОВ "Контроль-прилад" до перевірки товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт транспортування товарів від контрагентів-постачальників, інформації щодо навантажувально-розвантажувальних робіт, що, на переконання податкового органу, свідчить про нереальність здійснення транспортування товарів на адресу ТОВ "Контроль-прилад".

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача та здійснено заміну відповідача по справі № 520/5056/2020 з Головного управління ДПС у Харківській області () на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

Розгляд справи проведено за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.12.2019 року ГУ ДПС у Харківській області складений акт №1134/20-40-05-18-09/38877891 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Контроль-прилад», з питання дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками: ТОВ «Слобідський Хліб» (податковий номер 40527671), за серпень 2017 року; ТОВ «ВФ Агро Терра» (податковий номер 40649744) за жовтень 2016 р., TOB ПТО «Талан» (податковий номер 36077785) за травень, серпень 2018 року; ТОВ «Трейдмаркетван» (податковий номер 40095978) за травень 2018 року; ТОВ «Зерно Агроторг» (податковий номер 40532016) за вересень 2016 року; ТОВ «Торгпортал (податковий номер 40780440) за травень 2018 року; ТОВ «Енвіл-Коммерц» (податковий номер 40849622) за січень 2018; ТОВ «Акара Торг» (податковий номер 41709730) за грудень 2017 року; ТОВ « ГолдФлай» (податковий номер 41986913) за червень 2018 року; ТОВ «Сістемінжинірінг» (податковий номер 41389075) за вересень2018 року; ТОВ «Технічні Матеріали» (податковий номер 31693913) за вересень 2018 року; ТОВ «Унік-Експо» (податковий номер 41787159) за листопад 2018 року; ТОВ «Транс Сервіс +»( податковий номер 41917085) за листопад 2018; ТОВ «Фєрнєс» (податковий номер 41979639) за червень 2018 року; ТОВ «КолоріТрейд» (податковий номер 42078598) за жовтень 2018; ТОВ «Лідер-Група» (податковий 42086462) за жовтень 2018 р., а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг). (т. 1 а.с.36)

За результатами перевірки податковим органом зроблено висновок про порушення: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 п.201.1, п. 201.7 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 468316 грн., в тому числі за вересень 2017 року - 932 грн., за грудень 2017 року - 34200 грн., за січень 2018 року - 1941 грн., за травень 2018 р. - 9140 грн., за червень 2018 року - 98190 гри., за серпень 2018 року - 23200 грн., за вересень 2018 року - 156024 грн., за жовтень 2018 року - 43752 грн., за листопад 2018 року - 100937 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 193760 грн., в тому числі за грудень 2017 року - 34200 грн., за січень 2018 року - 1941 грн., за червень 2018 року -- 53393 грн., за вересень 2018 року 44369 грн., за листопад 2018 року - 59857 грн., та до завищення від`ємного значення всього у сумі 274 556 грн., у тому числі за вересень 2017 року - 932 грн., за червень 2018 року - 53937 грн., за листопад 2018 року - 219687 грн. (т.1 а.с.66)

24 грудня 2019 року ТОВ «Контроль-прилад» було подано заперечення на вищезазначений акт. Відповіддю Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №401/10/20-40-05-18-15 від 09 січня 2020 року повідомлено, що у разі незгоди з сумою податкового зобов`язання у податковому повідомленні-рішенні, таке повідомлення може бути оскаржене в адміністративному або судовому порядку. (т.1 а.с.74)

На підставі акту №1134/20-40-05-18-09/38877891 від 10.12.2019 року відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення:

- № 8 від 13.01.2020 року, яким нараховано позивачу штрафні санкції за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 274556 грн.;

- № 8 від 13.01.2020 р., яким нараховано позивачу ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 242200,00 грн., з яких 193760 грн. - за податковими зобов`язаннями, 48440 грн. - за штрафними санкціями. (т.1 а.с.105, 106)

Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, подав скаргу до Державної податкової служби України. За результатами розгляду скарги ДПС України прийняла рішення про результати розгляду скарги №11889/6/99-00-08-05-01-06 від 02.04.2020 року ТОВ «Контроль-прилад», яким залишено без змін податкові повідомлення-рішеньня№8 від 13 січня 2020 року та №8 від 13 січня 2020 року, а скаргу без задоволення. (т.1 а.с.91)

Позивач, вважаючи податкові повідомлення - рішення протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не було доведено належними і допустимими доказами обставин та фактів, на які він посилається в обґрунтування відповідності нормам чинного законодавства прийнятих ним податкових повідомлень-рішень № 8 від 13 січня 2020 року на суму 274556,00 грн. та № 8 від 13 січня 2020 року на суму 242200,00 грн. та дійшов висновку, що позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми, які підтверджені первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, у зв`язку з придбанням позивачем у контрагентів товарів/послуг, які в свою чергу, були використані останнім у межах господарській діяльності.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Згідно п.п. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.п. 14.1.181 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Приписами п.198.1 - 198.2. ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В силу положень п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, з огляду на зазначені приписи чинного законодавства, підставою для зменшення платником податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму цього податку, нараховану на вартість придбаних товарів, є факт реального придбання товарів та безпосередній зв`язок витрат на оплату цих товарів з господарською діяльністю платника податків, що передбачає використання у власній господарській діяльності придбаних товарів або ж призначення останніх для такого використання.

Норми п. 201.1, п. 201.4, п. 201.7 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлюють, що платник податку зобов`язаний в установлені терміни скласти, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та надати покупцю (за його вимогою), яка є для покупця підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктами 1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Отже, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції, а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту ТОВ "Контроль-прилад".

Судом встановлено, що 31.05.2018 року ТОВ "Контроль-прилад" укладено договір із ПАТ «Укрнафта» №715-МТР про продаж продукції (т.2 а.с.161), на його виконання ТОВ «Контроль-прилад» уклало низку договорів про надання послуг в тому числі із: TOB «СІСТЕМ ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «ГолдФлай», ТОВ «ФЄРНЄС». Для поставки на ТОВ «УКРГАЗ АВТОМАТИКА» за договором №3107-1 від 31.07.2018 р. було укладено низку договорів (т.2 а.с.183), зокрема, з: TOB «ЛІДЕР ГРУПА», ТОВ «УНІК-ЕКСПО», ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД», ТОВ «ТРАНС СЕРВІС+».

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «ГолдФлай» (податковий номер 41986913).

Між ТОВ «ГолдФлай» (постачальник) та ТОВ «Контроль-прилад» (покупець) 01 червня 2018 року було укладено договір поставки № 01/06/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 398940 грн., що підтверджується видатковими накладними № 507 від 16 червня 2018р. та № 508 від 16 червня 2018 р. Надходження товару та оплата за вказаними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (Т.2 а.с.148-153, 156)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «ВФ Агро Терра» (податковий номер 40649744).

Між ТОВ «ВФ Агро Терра» (постачальник) та ТОВ «Контроль-прилад» (покупець) було укладено договір поставки № 01/10/16 від 09.02.2016, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 28200 грн., що підтверджується видатковою накладною № 5-2510 від 25 жовтня 2016р. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.2 а.с.142-174)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Енвіл-Коммерц» (податковий номер 40849622).

Між ТОВ «Енвіл-Комерц» (постачальник) та ТОВ «Контроль-прилад» (покупець) 01 січня 2018 року було укладено договір поставки № 01/01/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 11648,64 грн, що підтверджується прибутковою накладною №12/01/18 від 12 січня 2018 року. Надходження товару заданими операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.2 а.с.116-141)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Пожежно-технічне обладнання «Талан» (податковий номер 36077785)

Між ТОВ «Пожежно-технічне обладнання «Талан» (постачальник) та ТОВ «Контроль- прилад» (покупець) 01 травня 2018 року було укладено договір поставки № 03/05/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 174903 грн., що підтверджується видатковими накладними № 210518 від 21 травня 2018 року та № 94 від 21 серпня 2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т. 2 а.с.105-115)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Трейдмаркетван» (податковий номер 40095978)

Між TOB «Трейдмаркетван» (постачальник) та TOB «Контроль-прилад» (покупець) 01 травня 2018 року було укладено договір поставки № 02/05/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 17160 грн, що підтверджується видатковими накладними № 040518 від 04 травня 2018 року та № 25 травня 2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.2 а.с.92-99)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Слобідський Хліб» (податковий номер 40527671)

Між ТОВ «Слобідський Хліб» (постачальник) та ТОВ «Контроль-прилад» (покупець) 01 серпня 2017 року було укладено договір поставки № 01/08/17, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 5592 грн., що підтверджується видатковою накладною № 31/08 від 31 серпня 2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.2 а.с.100-104)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Торгпортал» (податковий номер 40780440)

Між ТОВ «Торгпортал» та ТОВ «Контроль-прилад» 01 травня 2018 року було укладено договір поставки №01/05/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 1980 грн, що підтверджується видатковою накладною № 47 від 18 травня 2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 18.05.2018 р. - 31.12.2019 р. (т.2 а.с.87-91)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Фєрнєс» (податковий номер 41979639)

Між ТОВ «Фєрнєс» та ТОВ «Контроль-прилад» 01 червня 2018 року було укладено договір поставки № 01/06/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 190 200 грн, що підтверджується видатковою накладною № 51 від 16 червня 2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2019 р. (т.2 а.с.78-86)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Транс Сервіс+» (податковий номер 41917085)

Між ТОВ «Транс Сервіс+» та ТОВ «Контроль-прилад» 02 листопада 2018 року було укладено договір про надання послуг № 02/11/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 93 900 грн, що підтверджується Актом надання послуг № 06/11/18 від 06 листопада 2018 року. Надходження товару за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.2 а.с.62-77)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Зерно Агроторг» (податковий номер 40532016)

Між ТОВ «Зерно Агроторг» (постачальник) та ТОВ «Контроль-прилад» (покупець) 01 вересня 2016 року було укладено договір поставки № 01/09/16, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 64728 грн, що підтверджується Видатковими накладними № 1-109 від 01 вересня 2016 року, №3-209 від 02 вересня 2016 року, №3-709 від 07 вересня 2016 року, № 1-159 від 15 вересня 2016 року, № 2-209 від 20 вересня 2016 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 07.09.2016 р. - 14.09.2016 р. та за період 04.01.2016 р. - 31.12.2019 (т.2 а.с.57-61)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Унік-Експо» (податковий номер 41787159)

Між ТОВ «Унік-Експо» та ТОВ «Контроль-прилад» 20 листопада 2018 року було укладено договір про надання послуг № 20/11/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 148 000 грн, що підтверджується Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №29/11/18, Актом приймання-передачі від 20.11.2018 року, Актом приймання-передачі на переробку давальницької сировини від 20.11.2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 24.12.2019 р. (т.2 а.с.40-48)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Акара Торг» (податковий номер 41709730)

Між ТОВ «Акара Торг » та ТОВ «Контроль-прилад» 01 грудня 2017 року було укладено договір поставки № 01/12/17, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 205 200 грн, що підтверджується прибутковою накладною №291217 від 29 грудня 2017 року. Надходження товару за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 24.12.2019 р. (т.2 а.с.34-39)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «КолоріТрейд» (податковий номер 42078598)

Між ТОВ «КолоріТрейд » та ТОВ «Контроль прилад» 01 жовтня 2018 року було укладено договір поставки № 01/10/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 65952 грн, що підтверджується видатковою накладною №111018 від 11 жовтня 2018 року, № 101018 від 10 жовтня 2018 року, № 051018 від 05 жовтня 2018 року та договір про надання послуг від 01.10.2018 року №01/10/18у на загальну суму 429672 грн, що підтверджується Актами здачі-приймання робіт та Актами приймання-передачі. Надходження товару за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.1 а.с.232-250, т.2 а.с.1-33)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Лідер-Група» (податковий номер 42086462)

Між ТОВ «Лідер-Група» (виконавець) та ТОВ «Контроль прилад» (замовник) 15 жовтня 2018 року було укладено договір про надання послуг № 15/10/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 189 900 грн, що підтверджується відповідними Актами приймання-передачі та Договором про надання послуг з доставки вантажів автотранспортом № 15/10/18/Т від 15 жовтня 2018 року. В матеріалах справи також наявні товаро-транспортні накладні, згідно яких товар був прийнятий ОСОБА_1 . Надходження товару за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.1 а.с.211-231)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Сістем інжиніринг» (податковий номер 41389075)

Між ТОВ «Сістем інжиніринг» (виконавець) та ТОВ «Контроль прилад» (замовник) 01 вересня 2016 року було укладено договір про надання послуг № 01/09/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 936144 грн, що підтверджується відповідними Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) та Актами приймання-передачі давальницької сировини. Надходження товару за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.1 а.с.184-210)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Технічні Матеріали» (податковий номер 41389075)

Взаємовідносини між контрагентами відбувалися на підставі рахунку-фактури від 21.09.2018 року № 781 на загальну суму 3780,00 грн., видаткової накладної №667 від 26.09.2018 р. Надходження та оплата за даною операцією підтверджено випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 31.12.2019 р. (т.2 а.с.157-160)

Перелік податкових накладних оформлених в межах укладених договорів наведено у додатку 5 до Акту перевірки (т. 1 а.с. 71-73), суми податку на додану вартість за якими включено до складу податкового кредиту звітного місяця та відображено в ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та декларації ПДВ за відповідний період, про що зазначено контролюючим органом в Акті перевірки.

Щодо подальшого руху придбаного товару в матеріалах справи містяться наступні докази:

Товар, який було закуплено в 2016 році у ТОВ «Зерно Агроторг»,ТОВ «ВФ АГРО ТЕРРА», було реалізовано, зокрема, на адресу:

- ТОВ «ГАЗІС», що підтверджується: договором №250615/1; Видатковою накладною № 140 від 05жовтня 2016р.; (т.2 а.с.189-195)

- ТОВ «ЄВРОГАЗСЕРВІС», що підтверджується: договором №061113/1; Видатковою накладною №137 від 03 жовтня 2016р.; Довіреність № 319 від 13 вересня 2016р.; (т.2 а.с.196-201)

- ТОВ «РОСКВИТ», що підтверджується видатковою накладною № 127 від 01 вересня 2016р.; (т.2 а.с.212)

- ПАТ «ЛПГ», що підтверджується видатковою накладною № 132 від 14 вересня 2016р.; (т.2 а.с.211)

- ПАТ «ХАРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ТРАНСПОРТНОГО УСТАТКУВАННЯ», що підтверджується видатковою накладною № 147 від 01 листопада 2016р.; Довіреність № 1137 від 01 листопада 2016р. (т.2 а.с.209-210)

Товар, який було закуплено в 2017 році у TOB «АКАРА ТОРГ», ТОВ «Слобідський Хліб», реалізовано, зокрема, на адресу:

- ТОВ «НІОМ», що підтверджується видатковою накладною №143 від 07 вересня 2017р.; Довіреність № 120 від 25 серпня 2017р.; (т.2 а.с.241-242)

- ТОВ «Спецмехсервіс», договір поставки №1801-1 від 18 січня 2018 року, Видаткова накладна №126 від 26 жовтня 2018р., Довіреність №1625 від 11 жовтня 2018р., та інші. (т.2 а.с.202-207)

Також у 2018 році товар, закуплений у: ТОВ ПТО «ТАЛАН», ТОВ «ТОРГПОРТАЛ», ТОВ «ТРЕЙДМАРКЕТВАН», ТОВ «Технічні матеріали», було реалізовано зокрема на адресу НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВ «АСТРОН» (договір поставки №201113/1 від 20.11.2013 р., видаткова накладна №73 від 31.05.2018 р.). (т.2 а.с.178-181)

На підтвердження отримання оплати від зазначених вище контрагентів позивачем надано до суду виписки по рахункам ТОВ «Контроль Прилад» та платіжне доручення №191 від 19.03.2018 р. (т.1 а.с.168-183)

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що наявні договори та усі необхідні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку складені на їх виконання, виписані з додержанням вимог статті 9 Закону № 996-XIV та п. 2.4 Положення № 88, які згідно з пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, є належними доказами правомірності формування позивачем податкового кредиту та податку на прибуток по господарським операціям з його контрагентами.

При цьому, в ході проведення перевірки податковим органом не встановлено жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, до правового статусу сторін договорів як платників ПДВ, відповідності спірних правочинів вимогам закону, належності складання первинних документів за спірним правочином.

Варто зазначити, що сумнівність господарських операцій позивача обґрунтовується податковим органом виключно інформацією, викладеною в інформаційних базах даних податкового органу. Разом з тим, така інформація не ґрунтується на фактах, які встановлені за результатами документальних перевірок контрагентів позивача, а лише містить припущення податкового органу про неможливість здійснення ними господарської діяльності у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженнями, відсутність трудових ресурсів та іншого майна, які економічно необхідні для виконання договорів.

Колегія суддів вважає, що укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки, і може здійснюватись за договорами цивільно-правового характеру. У свою чергу, основні та транспортні засоби можуть перебувати у контрагента на праві оренди або лізингу.

Колегія суддів також наголошує, що норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків чи умови для отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Разом з цим суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обов`язки, не передбачені чинним законодавством.

Господарські операції з вищезазначеними контрагентами відображено позивачем в податковій звітності; розбіжностей при декларуванні таких операцій позивачем та його контрагентом на момент подання податкових декларацій та проведення перевірки не виявлено.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Однак у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин. Під час перевірки податковий орган не встановив обставин, які б свідчили про умисел позивача або його контрагента на укладення правочинів без наміру створити наслідки, які передбачені ним. Цих доказів не надано і під час судового розгляду справи, що свідчить про необґрунтованість висновків відповідача про відсутність реального характеру проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Варто зазначити, що акт перевірки не містить аналізу обсягу та характеру ресурсів, які, з урахуванням обставин виконання спірних господарських операцій були необхідні для виконання спірних операцій але були відсутні.

Співставлення даних податкової звітності з бази автоматизованого контролю, як етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Суд також критично ставиться до посилання податкового органу на наявність кримінальних проваджень відносно посадових осіб контрагента позивача, оскільки за приписами ст.83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже в контексті ст.83 ПК України за відсутності вироку суду, що набрав законної сили, відомості набуті під час досудових кримінальних проваджень, мають доказове значення виключно в рамках цих проваджень та не є належними доказами відсутності реального характеру господарських відносин між позивачем та контрагентами.

Оскільки по господарських операціях позивача та його контрагентів не встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, наявності протиправного умислу на укладення правочинів з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а, отже, віднесення їх до категорії нікчемних та таких, що не спрямовані на настання реальних наслідків є помилковим.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 27.03.2018 року у справі № 816/809/17, сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України", вказав на те, що "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи. Так і невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

З приводу посилання податкового органу на пояснення директора TOB «ВФ Агро Терра» Алексейчука А.І. , який повідомив, що не має жодного відношення до господарської діяльності ТОВ «ВФ Агро Терра», колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України (далі КПК України).

Згідно ч.1 та 2 статті 23 КПК, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, докази на які посилається відповідач не відповідають вимогам належності на допустимості в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки контролюючий орган не довів, що такі отримано у розпорядження та, те що він має право їх використання, у порядку визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

В силу положень ст. 95 Кримінально процесуального кодексу України, протокол допиту, отриманий на стадії досудового слідства, до ухвалення вироку в рамках кримінального провадження (контролюючим органом не надано доказів наявності вироку у кримінальному провадженні, в рамках якого проводився допит свідка), може бути визнаний як доказ в адміністративному судочинстві виключно за умови підтвердження таких показань особою у судовому засіданні під час розгляду справи, чого в межах даної справи здійснено не було, а відповідачем клопотань з цього приводу не заявлялось.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постанові 25 вересня 2019 року по справі № 817/992/15 (адміністративне провадження №К/9901/9083/18).

Щодо відсутності товарно-транспортних накладних, що підтверджують транспортування обладнання на адресу підприємства позивача, як підстави відмови у задоволенні позовних вимог, суд зазначає, що відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 №363, товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку виконаної роботи.

Таким чином, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, який доводить факт або реальність господарської операції з придбання ТМЦ, оскільки транспортною документацією обов`язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 12.02.19 у справі №813/1049/16.

Крім того, позивач у позовній заяві зазначає, що директор Товариства здійснює доставку товару на власному автомобілі, тому оформлювати товарно-транспортні накладні немає необхідності, як і звертатися за цим до третіх осіб (перевізників). Габарити та вантажо підйомність особистого автомобіля директора Товариства Nissan Pathfinder дозволяють перевозити партії товару.

З матеріалів справи судом встановлено, що в особистому володінні директора знаходиться автомобіль NissanPathfinder, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію від 21.11.2012 р. та посвідченням водія на ім`я ОСОБА_3 (т.1 а.с.142)

Таким чином, доводи, що наведені в акті перевірки не є достатніми для притягнення позивача до фінансової відповідальності, оскільки не є належними та допустимими доказами порушення позивачем приписів податкового законодавства.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в ході судового розгляду справи належним чином не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № 8 від 13 січня 2020 року на суму 274556,00 грн. та № 8 від 13 січня 2020 року на суму 242200,00 грн.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову ТОВ "Контроль-прилад".

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року по справі № 520/5056/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 29.01.2021 року