Справа № 520/12359/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 р. Справа № 520/12359/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, по справі № 520/12359/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 ( далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суд із заявою в порядку статті 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства ( далі - КАС України) про визнання протиправними бездіяльності та дії вчинених Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області ( далі - ГУ ПФУ у Харківській обл., відповідач) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.1.22019 по справі № 520/12359/19 та порушення його прав, підтверджених таким рішенням суду ( далі - заява), в якій просив:

- визнати бездіяльність ГУ ПФУ у Харківській обл., яка полягає у невиконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 по справі № 520/12359/19 в повному обсязі протиправною;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській обл. негайно (без відстрочення) здійснити з 01.01.2018 виплату йому пенсії в розмірі 86% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії починаючи з 05.03.2019;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській обл. подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення, (ч. 1 ст. 382 КАС України).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії та подати звіт про виконання судового рішення відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Острицького А.О.( свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5650 від 30.10.2019) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідачем не здійснено виплату йому пенсії з 01.01.2018 в розмірі 86% від відповідних сум грошового забезпечення, та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 05.03.2019, що свідчить про його протиправну бездіяльність щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.1.2019 у справі № 520/12359/19 та є підставою для встановлення судового контролю, в порядку ст.382, 383 КАС України, з метою забезпечення належного його виконання. Вказав, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подано і після ухвалення судом рішення по справі, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15.

11.12.2019 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 в частині залишення без задоволення заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України по справі № 520/12359/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 в частині відмови в задоволенні вимоги про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.

11.12.2019 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

14.01.2021 на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі № 520/12359/19.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорені сторонами.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ у Харківській обл., в якому просив:

- визнати дії ГУ ПФУ в Харківській обл., які полягають у зменшенні його розміру пенсії з 86 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення з 01.01.2018 і з 01.01.2019 та у зменшенні його розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року з 01.01.2018 та за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року з 01.01.2019 протиправними;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській обл. перерахувати та виплатити йому пенсію у розмірі 86 % грошового забезпечення з 01.01.2018 і з 01.01.2019 та з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018, здійснити виплату йому суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 та з 01.01.2019 у однією сумою, з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.01.2018 року і з 01.01.2019 року розрахувавши її розмір за методикою відповідно ст.3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III ( далі - Закон №2050)", виконати рішення суду протягом тридцяти днів, з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Харківській обл. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл., які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 з 86% грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення та зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати 75% суми підвищеної пенсії з 05.03.2019 згідно постанови №103.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській обл. здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 86% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії починаючи з 05.03.2019.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській обл.

22.09.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63082227 з виконання виконавчого листа №520/12359/19 від 14.09.2020, виданого Харківським окружним адміністративним судом.

30.09.2020 ГУ ПФУ у Харківській обл. на адресу позивача направлено лист, в якому повідомлено про проведення перерахунку пенсії. Вказано, що пенсію, з урахуванням рішення суду та доплату різниці пенсії за рішеннями суду, з дати набрання законної сили, виплачено в березні 2020 року. Різниця пенсії, обчислена за рішенням суду, яка нарахована на виконання рішення суду, буде виплачуватись в межах затверджених бюджетних призначень, для здійснення відповідних виплат.

Позивач, вважаючи, що відповідач вказане рішення суду добровільно не виконує, звернувся до суду із заявою, в порядку ст. 382 КАС України.

Відмовляючи у задоволенні відповідної заяви позивача суд першої інстанції виходив з того, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі №520/12359/19 виконується відповідачем, оскільки виконавчий лист №520/12359/19 знаходиться на виконанні у виконавчій службі, якою відкрито виконавче провадження ВП №603882227.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Приписами ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Надаючи правову оцінку заяві ОСОБА_1 , поданій в порядку ст. 382 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Особливості судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначені положеннями ст. 382 КАС України, частиною 1 якої визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу норм статті 382 КАС України слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Використання у приписах вказаної статті словосполучення "суд, який ухвалив» дає підстави для висновку, що для встановлення судового контролю після ухвалення судового рішення у справі повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17, які суд, з урахуванням вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин.

Судовим розглядом встановлено, що суд першої інстанції залишив заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 без задоволення, у зв`язку з тим, що воно примусово виконується органом виконавчої служби на підставі виконавчого листа № 520/2359/19, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2020 № 63082227, а тому задоволення такої заяви позивача є недоцільним.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухали від 09.11.2020 суд першої інстанції не з`ясував обставини фактичного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019, а лише зазначив, що на його виконання відкрито виконавче провадження ВП №63082227.

Колегія суддів зазначає, що нормативне регулювання питання застосування судового контролю за виконанням рішення суду не встановлює обмежень його застосування наявністю виконавчого провадження. Такий контроль залежить лише від фактичного виконання рішення суду, а обставина відкриття виконавчого провадження не має самостійного впливу на реалізацію права особи на виконання рішення суду.

Враховуючи, що судом першої інстанції не з`ясовано обставин щодо фактичного виконання рішення суду, та, відповідно, наявності чи відсутності підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про передчасність його відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст.382 КАС України.

В силу ч.1 ст.382 КАС України зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення повноважний лише суд, який ухвалив це судове рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі № 520/12359/19.

Відповідно до ст.320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 по справі № 520/12359/19 підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, поданої в порядку ст. 382 КАС України.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 року по справі № 520/12359/19 в частині відмови в задоволенні вимоги про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення скасувати.

Справу направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Постанова складена в повному обсязі 29.01.2021