Справа № 320/1571/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1571/20 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Шурка О.І.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Слободюка Олександра Миколайовича, третя особа- ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Слободюка Олександра Миколайовича, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії, бездіяльність суб`єкта владних повноважень Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що полягає у не винесенні на розгляд чергової сесії 7-го скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області клопотання ОСОБА_1 , поданого за вхідним № 025.М3/49-1258.2 від 03.12.2019 про скасування акту від 24.11.2016 депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (виборчого округу № 18) Слободюка Олександра Миколайовича ;

- визнати протиправним та скасувати акт від 24.11.2016 депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (виборчого округу № 18) Слободюка Олександра Миколайовича .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

30.07.2020 представник третьої особи адвокат Старовойт В.П. подав до суду першої інстанції клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якому просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 27295,05 грн. Представник третьої особи вказував, що відповідно до ч. 11 ст.139 КАС України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Оскільки третя особа - ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог, то судові витрати на її користь мають бути стягнуті з позивача.

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 р. клопотання Старовойта Віталія Петровича задоволено.

Ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з позивача - ОСОБА_1 на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27295 грн. 05 коп.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду від 26.08.2020, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення та прийняти нове судове рішення, яким у повному обсязі заяву про розподіл судових витрат залишити без задоволення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, виходив з наступного:

- відповідно до ч. 11 ст. 139 КАС України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. Як вбачається з письмових пояснень третьої особи, та усних пояснень її представника, ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог;

- суд першої інстанції дійшов висновку про те, що третя особа - ОСОБА_2 має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок позивача, які належним чином підтверджені на загальну суму 27295,05 грн.

Апелянт не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає, що відсутні підстави для стягнення з позивача на користь третьої особи на стороні відповідача витрат на правничу допомогу адвоката за ст. 139 КАС України.

З урахування наведеного, колегія суддів звертає увагу на таке.

Частиною першою статті 252 КАС України, передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. (ч. 1 ст. 139 КАС України)

Частиною другою статті 139 КАС України, установлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Згідно з частиною одинадцятою статті 139 КАС України (застосована судом першої інстанції у даному випадку), судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

За приписами статті 132 КАС України, законодавець розрізняє судовий збір і витрати, пов`язані з розглядом справи, як такі, що є різними видами судових витрат.

Як вже зазначено вище, особливості розподілу судових витрат, понесених третіми особами під час розгляду адміністративної справи визначено частиною одинадцятою статті 139 КАС України.

Так, зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 травня 2019 року в справі № 821/410/17.

Колегія суддів зазначає, що у даному ж випадку, третя особа на стороні відповідача заперечувала проти позову та підтримувала позицію відповідача-1, який є суб`єктом владних повноважень, з огляду на що, передбачено відшкодування відповідачу суб`єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов`язаних лише із залученням свідків та проведенням судових експертиз та не передбачає відшкодування інших судових витрат, зокрема, витрат з позивача на надання правової допомоги адвокатом третій особі, при ухваленні рішення на користь такого суб`єкта.

При цьому, стягнення з особи, яка не є суб`єктом владних повноважень, а є фізичною особою (позивачем) витрат на професійну правничу допомогу адвоката на користь відповідача/третьої особи приписами КАС України не передбачено.

Разом з тим, необхідною умовою для застосування положень частини 8 статті 139 КАС України, є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій сторони/зловживання правами. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження тощо. У даній справі, не встановлено факту вчинення з боку позивача дій, які можна визнати необґрунтованими.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 р.

Зміст норми ч. 11 ст. 139 КАС України, дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги. У даній справі, заявник брав участь як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступав у справі на стороні відповідача та заперечував заявлені позовні вимоги. Таким чином, колегія суддів вважає, що судові витрати, понесені заявником, відшкодовуються у тому ж порядку, у якому відшкодовувались би судові витрати відповідача.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави для скасування оскаржуваного додаткового рішення, у зв`язку з порушенням норм процесуального права при його постановленні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 р. - скасувати.

У задоволенні заяви представника третьої особи адвоката Старовойта В.П. про стягнення з позивача на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача витрат на правничу допомогу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено 27.01.2021.