Справа № 640/24038/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

01 лютого 2021 року справа №640/24038/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
до1. Київської міської ради (далі по тексту - відповідач 1, КМР) 2. Київської міської державної адміністрації (далі по тексту - відповідач 2, КМДА)
про1) визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо розгляду звернень позивача про надання довідки, що підтверджує перебування позивача на окупованій території у період Другої світової війни; 2) зобов`язання відповідачів видати позивачу довідку про підтвердження перебування позивача на окупованій території України у період Другої світової війни від народження позивача 11 травня 1943 року до 07 листопада 1943 року
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з підстав бездіяльності відповідачів щодо розгляду звернень позивача, оскільки відповідачі не надали у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян», відповіді на звернення ОСОБА_1 , а отримані листи-відповіді з архіву, на думку позивача, не є належною відповіддю на запити ОСОБА_1 .

Ухвалою від 11 грудня 2019 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження у справі №640/24039/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із тим, що за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 від 05 травня 2019 року, 10 травня 2019 року та 30 травня 2019 року листами Державного архіву м. Києва від 06 травня №068-Д-7226-724, від 17 травня 2019 року №068-Д-7226/1-794 та від 11 червня 2019 року №068-Д-7226/3-898 своєчасно та в межах компетенції надано відповіді на зазначені звернення.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

ОСОБА_1 звернулась до відповідачів зі зверненням від 02 травня 2019 року «Щодо надання довідки», у якому просила надати належну довідку, яка підтверджує факт перебування ОСОБА_1 на окупованій території України у період Другої світової війни від дня народження до закінчення окупації міста Києва (з 11 травня 1943 року по 07 листопада 1943 року включно) відповідно до пункту 15 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідь на звернення на позивача надав Державний архів м. Києва у листі від 06 травня №068-Д-7226-724 та повідомив, що факти, які підтверджують проживання громадян у м. Києві (домові книги); перебування на окупованій території м. Києва та Київської області; перебування на примусових роботах в Німеччині та інших країнах Європи під час Другої світової; участь у партизанському та підпільному русі на території м. Києва та Київської області у 1941-1945 рр. - на зберігання до Державного архіву м. Києва не надходили. З питань отримання інформації про реєстрацію актів цивільного стану, починаючи з 1937 року по м. Києву запропонував звернутись до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві або до відділів державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби органів юстиції за місцем проживання або реєстрації актового запису.

Не погоджуючи з даної відповіддю, позивач повторно звернувся до відповідачів з аналогічним зверненням від 10 травня 2019 року, у якому просив надати належну довідку, яка підтверджує факт перебування ОСОБА_1 на окупованій території України у період Другої світової війни від дня народження до закінчення окупації міста Києва (з 11 травня 1943 року по 07 листопада 1943 року включно).

Вдруге відповідь на звернення на позивача надав Державний архів м. Києва у листі від 17 травня 2019 року №068-Д-7226/1-794, у якому вказав, що Державний архів м. Києва правомочний надавати фізичним та юридичним особам архіві довідки (копії, витяги) лише за тими архівними документами, які передані та зберігаються у фондах архіву; документи, що підтверджують факти перебування громадян на окупованій території м. Києва та Київської області у період Другої світової війни на зберігання до архіву не надходили, у зв`язку із чим підтвердити факт перебування ОСОБА_1 на окупованій території України у період Другої світової війни від дати народження до звільнення м. Києва від окупації немає можливості.

Позивач втретє звернувся до відповідачів зі зверненням аналогічного змісту від 30 травня 2019 року, відповідь на яке знову надав Державний архів м. Києва у листі від 11 червня 2019 року №068-Д-7226/3-898 вкотре повідомив про неможливість надання довідки про підтвердження часу перебування ОСОБА_1 на окупованій території України.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Стаття 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачає, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" встановлюється, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Таким чином, що звернення громадян, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду тим органом, до якого подано звернення та до повноважень якого входять питання, порушені у зверненні, зазвичай протягом одного місяця, з обов`язковим повідомленням заявника про результати розгляду.

Проте, відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували, що КМР та КМДА розглянули хоча б одне звернення ОСОБА_1 протягом строків, визначених Законом України "Про звернення громадян" та письмово повідомили про результати розгляду.

Суд враховує, що відповідно до частини третьої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Однак, відповідачі не надали доказів, які б підтверджували, що звернення позивача воно в термін не більше п`яти днів пересилалося за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомлено ОСОБА_1 .

Крім того, відповідачі не обґрунтували, що порушені позивачем у зверненні питання не входять до компетенції КМР та КМДА.

Суд не приймає до уваги доводи відзиву про те, що Державний архів м. Києва розглядав звернення позивача за дорученням заступника голови виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки такі доручення у справі відсутні.

Таким чином, суд погоджується із твердженням позивача, що отримані листи-відповіді від Державного архіву м. Києва не можуть вважатися відповідями на звернення до відповідачів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачі не вчинили дій відповідно до Закону України "Про звернення громадян" щодо розгляду звернення ОСОБА_1 про надання довідки, що підтверджує перебування позивача на окупованій території у період Другої світової війни, що вказує на протиправну бездіяльність та є підставою для зобов`язання відповідачів всебічно розглянути такі звернення та надати обґрунтовану відповідь за результатами його розгляду.

Разом з тим, на думку суду, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів видати позивачу довідку про підтвердження перебування позивача на окупованій території України у період Другої світової війни від народження позивача 11 травня 1943 року до 07 листопада 1943 року не належить задовольняти у зв`язку із їх передчасністю, оскільки звернення позивача фактично не розглянуті.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачами не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради та Київської міської державної адміністрації щодо розгляду звернень ОСОБА_1 про надання довідки, що підтверджує перебування позивача на окупованій території у період Другої світової війни.

3. Зобов`язати Київську міську раду та Київську міську державну адміністрацію Кабінет Міністрів України всебічно розглянути звернення ОСОБА_1 від 05 травня 2019 року, 10 травня 2019 року та 30 травня 2019 року про надання довідки, що підтверджує перебування позивача на окупованій території у період Другої світової війни та надати обґрунтовану відповідь за результатами їх розгляду.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Київська міська рада (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141);

Київська міська державна адміністрація (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 00022527).

Суддя В.А. Кузьменко