Справа № 239/395/19
Суддя: Любчик О. В.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2021 року Новогродівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Рудакової Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новогродівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Матвієнка Андрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Матвієнка Андрія Миколайовича, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК№1638587 від 18.10.2019.

Зазначає, що з постановою не згодний, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуваннями обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків фактичним обставинам справи. Оскаржувана постанова не містить посилання на належні та допустимі докази підтвердження вчинення позивачем правопорушення за ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме доказів порушення позивачем п. 31.4.5. ПДР, яке полягає у встановлені позивачем шин з різним малюнком протектора, доказів використання транспортного засобу для надання послуг з перевезення пасажирів. Крім того, всупереч положенням ст. 268 КУпАП перед складанням постанови йому не були роз`яснені права, часу для підготовки для звернення за правовою допомогою йому не надавалося.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач старший сержант поліції Матвієнко А.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

Представник відповідача Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК №1638587 поліцейського старшого сержанта поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Матвієнко А.М., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 680,00 грн. штрафу на підставі того, що 18.10.2019 р. об 11 год. 12 хв. в с. Миколаївка, дорога - 04 327 км, він керував автобусом, н/з НОМЕР_1 , на якому встановлено шини з різним малюнком протектору, чим порушив п. 31.4.5 ПДР - керування водієм ТЗ, що має технічні несправності колес і шин.

Відповідно до п.п. «г» п. 31.4.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Аналізуючи вказані норми, заборона експлуатації моделей шин з різними малюнками протектора поширюється щодо шин різних моделей з різними малюнками протектора лише - для легкових автомобілів та різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

За визначенням п.1.10 ПДР автобус - автомобіль з кількістю місць для сидіння більше дев`яти з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Таким чином, автобус, вантажний автомобіль та легковий автомобіль у розумінні ПДР є різними транспортними засобами.

Оскаржувана постанова не конкретизує різновиду забороненої експлуатації транспортного засобу, визначеної вказаними нормами саме щодо автобуса.

Відповідно до п.1 Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 26.07.2013 року № 549, з метою виконання цих Правил шини колісних транспортних засобів класифіковано, зокрема, за типом рисунка протектора.

Пунктом 7 розділу 2 цих Правил «Класифікація шин» встановлено, що за типом рисунка протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, кар`єрним та підвищеної прохідності рисунком. Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та неспрямованого обертання типи рисунків протектора шини, залежно від розташування сегментів його рисунка протектора, як визначено в додатку 2 до цих Правил.

Відповідачами не надано доказів огляду транспортного засобу на предмет невідповідності протектора шин визначеним у ПДР України стандартам, з заначенням виду малюнку протектора, які б свідчили про наявність адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 121 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено судом, відповідач на спростування доводів позивача щодо порушення права на захист, роз`яснення процесуальних прав, докази суду не надав.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч.2 ст.77 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд зазначає, що відповідачами всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, а також доказів правомірності винесення ними оскаржуваної постанови.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено порушення ОСОБА_1 п. 31.4.5 ПДР, а саме керування транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, на якому встановлено шини з різним малюнком протектору.

Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З метою повного захисту прав позивача, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та закрити відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212 КУпАП у зв`язку із відсутністю доказів тієї події правопорушення, яка відображена в оскаржуваній постанові.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що постанова від 18 жовтня 2019 року серії ЕАК №1638587 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно позивача за ст. ч.2 ст. 121 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Враховуючи наведене, з Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 246, 255, 271-272, 286 КАС України, суд

вирішив:

задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) до Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (адреса місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Шевченка, 51), поліцейського Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Матвієнка Андрія Миколайовича (адреса знаходження: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Шевченка, 51).

Скасувати постанову серії ЕАК № 1638587 від 18.10.2019 поліцейського старшого сержанта поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Матвієнка Андрія Миколайовича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Новогродівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Любчик