Справа № 540/2751/20
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2751/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Нікітенко А.В.,

за участю:

представника позивача - Бредіхіна Д.А.,

представника відповідача - Салій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що відповідач у 2019 році з власної ініціативи провів перевірку пенсійної справи, за наслідками якої зменшив розмір пенсії позивача. 28.08.2020 року позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката для перевірки законності перерахування пенсії, який під час ознайомлення 11.09.2020 з матеріалами пенсійної справи позивача встановив прийняття відповідачем рішення № 118 від 05.11.2019 про утримання надміру виплачених сум пенсій, яким визначено суму переплати пенсії в розмірі 94409,80 грн. та вирішено утримувати з позивача переплату в розмірі 20 % його пенсії щомісячно.

Позивач вважає зазначене рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 118 від 05.11.2019 про утримання надміру виплачених сум пенсій, яке прийняте за наслідками розгляду матеріалів пенсійної справи № 139668 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області припинити утримання переплати в розмірі 20 % від суми пенсії та повернути протягом місяця після набрання рішенням законної сили незаконно утримані з пенсії суми коштів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати звіт про виконання судового рішення;

- присудити з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Ухвалою від 29.09.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 19.10.2020 року.

15.10.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що враховуючи вимоги Порядку проведення у 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ була проведена інвентаризація пенсійної справи ОСОБА_1 , зокрема проведено звірку відповідності первинним документам даних довідки про заробітну плату від 15.04.2005 року №763, наданої ОСОБА_1 за період роботи у ВАТ "Цюрупинський Райагрохім" з 01.09.1988 року по 31.08.1993 року. Під час звірки даних первинних документів із даними довідки про заробітну плату від 15.04.2005 року №763, виданої на ім`я ОСОБА_1 , виявлено розбіжності. З січня 1989 року по серпень 1993 року відповідно до даних первинних документів завищено суму заробітної плати. Підстави для обчислення пенсії з врахуванням заробітної плати зазначеної у довідці від 15.04.2005 відсутні, оскільки не підтверджено дані довідки про заробітну плату первинними документами.

Відповідно до покладених на управління завдань з метою повернення переплати пенсійних коштів, відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 05.11.2019 за № 126/03-08 повідомлено позивача, що в результаті не підтвердження даних довідки від 15.04.2005 № 763 про заробітну плату первинними документами виникла переплата пенсійних коштів в сумі 94409,80 грн. за період з 15.04.2005 по 31.08.2019 року. Позивачу запропоновано повернути надміру виплачені кошти на рахунок Управління та повідомлено, що в разі неповернення коштів з грудня 2019 року розпочнуться утримання надміру отриманих пенсійних коштів.

Враховуючи, що пенсіонер не повернув в добровільному порядку кошти з грудня 2019 року було розпочато утримання переплати пенсії.

Вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, тому підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Підстави для встановлення контролю за виконанням судового рішення відсутні, оскільки законодавством визначено порядок виконання судових рішень органами державної виконавчої служби.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн., відповідач вважає, що сума витрат на правову допомогу 10000 грн., враховуючи не значну складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг не потребував значних витрат часу, є не справедливою та не співмірною сумою.

19.10.2020 року відкладено розгляд справи на 16.11.2020 року за клопотання представника позивача.

16.11.2020 року відкладено розгляд справи на 25.11.2020 року.

25.11.2020 року вирішено адміністративну справу розглядати за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначено підготовче засідання на 21.12.2020 року.

21.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу по судового розгляду по суті на 27.01.2021 року.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Олешківському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 15.04.2005 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1058-IV).

У 2019 році була проведена інвентаризація пенсійної справи ОСОБА_1 , зокрема проведено звірку відповідності первинним документам даних довідки про заробітну плату від 15.04.2005 року № 763, наданої ОСОБА_1 за період роботи у ВАТ "Цюрупинський Райагрохім" з 01.09.1988 року по 31.08.1993 року.

05.11.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення № 118 про утримання надміру виплачених сум пенсій, відповідно до якого у зв`язку з поданням недостовірних відомостей за період роботи ОСОБА_1 в "Райсільгоспхімії" з 01.09.1988 по 31.08.1993, виявлених при перевірці архівного сектору Олешківської РДА, сума переплати 94409,80 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058, виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788), органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 103 Закону № 1788 передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695.

Згідно із вимогами п. 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону № 1788 у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону № 1058-ІV, Закону № 1788 та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Таким чином, чинним законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

При цьому відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року по справі № 639/9467/16-а.

Так, в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058 та статтею 103 Закону № 1788, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788 є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 (справа № 686/26486/14-а та постанові Верховного Суду від 25.09.2018 (справа № 340/644/15-а).

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Доказами в адміністративному судочинстві у відповідності до частини 1 статті 72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З аналізу вищевикладених положень слідує, відповідач повинен надати до суду належні та достатні докази зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, які призвели до неправомірної виплати соціальної допомоги.

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування, яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, слід відмітити, що відповідач не навів у своєму рішенні обґрунтованих обставин щодо фактів зловживання з боку ОСОБА_1 , так само відповідач не навів таких обставин і під час розгляду справи у суді.

Оскільки обставин, за яких допускається стягнення з пенсіонера зайво виплачених сум пенсій, не встановлено, оскаржуване рішення відповідача про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсій є протиправним. Як наслідок, наявні підстави для його скасування і, відповідно, задоволення вимог позивача про повернення йому утриманих з нього сум пенсій за цим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року по справі №489/5870/16-а.

Разом з тим, щодо вимоги про зобов`язання відповідача припинити утримання переплати в розмірі 20 % від суми пенсії, суд зазначає, що метою та завданням адміністративного судочинства, є захист та поновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду.

Тобто, захисту підлягає вже порушене право, а не ті права та інтереси щодо яких існує певна ймовірність порушення їх у майбутньому.

Рішення суду не може бути прийнято на майбутнє та не може ґрунтуватися на припущеннях, домислах, і фактичних обставинах, котрі на момент його ухвалення, хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно можуть мати місце у майбутньому, оскільки таке рішення не буде ґрунтуватися на приписах чинного законодавства та буде суперечити законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Посилання відповідача на те, що позовна заява ОСОБА_1 подана до адміністративного суду після закінчення строків, установлених законом, відхиляються судом з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Втім суд встановив, що в матеріалах пенсійної справи відсутні докази отримання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.11.2020 року № 118 про утримання надміру виплачених сум пенсії позивачем нарочно або поштою.

У свою чергу, позивач зазначив, що про вказане рішення дізнався 11.09.2020 року під час ознайомлення представника позивача з матеріалами пенсійної справи.

Тому суд доходить висновку, що відповідачем не доведено факту, що позивач міг знати або повинен був знати про прийняте пенсійним органом рішення раніше дати, яка зазначена позивачем, а тому відсутні правові підстави для залишення позову без розгляду.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № від 23.09.2020 року.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача, у сумі 840,80 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст.134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесення судових витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір № 1 про надання правової допомоги від 28.08.2020 року, ордер серія ВТ № 1005042 від 28.08.2020 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХС № 000281, розрахунок суми вартості послуг під час надання правової допомоги від 11.09.2020 року.

Відповідно до п. 4.3 договору № 1 про надання правової допомоги від 28.08.2020 року клієнт зобов`язується у повному обсязі сплатити розмір вартості послуг визначений розрахунком суми вартості послуг під час надання правової допомоги. При цьому підтвердженням оплати вартості послуг є підписання сторонами розрахунку суми вартості послуг під час надання правової допомоги.

До складу витрат на оплату правничої допомоги відповідно до розрахунку суми вартості послуг під час надання правової допомоги від 11.09.2020 року включено:

- первинна консультація (1 година) - 1000,00 грн.;

- ознайомлення з пенсійним законодавством, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", практикою ВСУ, КСУ, рішень ЄСПЛ, вивчення матеріалів справи; повторна консультація (2 години) - 2000,00 грн.;

- підготовка адвокатських запитів на надання документів та інформації, ознайомлення з пенсійною справою клієнта; ознайомлення з наданими на запити документами та інформацією (3 години) - 3000,00 грн.;

- підготовка процесуальних документів (позову, заяв) (4 години) - 4000,00 грн.

Дослідивши розрахунок суми вартості послуг під час надання правової допомоги від 11.09.2020 року, який містить перелік наданої правової допомоги (послуг), її вартість та оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, суд робить висновок, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень 00 копійок підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд вказує наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду, а тому суд не вбачає підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 118 від 05.11.2019 року про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) повернути ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) кошти утримані з його пенсії згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 118 від 05.11.2019 року.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02 лютого 2021 р.

Суддя С.О. Варняк

кат. 112010000