Справа № 444/2541/20
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2541/20
Провадження № 2-а/444/7/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Державної митної служби Державної фіскальної служби України про скасування рішення субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С ТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Галицької митниці Державної митної служби Державної фіскальної служби України про скасування рішення субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи, свої вимоги мотивує тим, що 22 вересня 2020 року в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цаблаком В.Я. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил №1476/20900/20, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 62 074,38 грн.

Вказує, що його притягнено до адмінвідповідальності за те що він, будучи фізичною особою підприємцем, 04 серпня 2020 року при митному оформленні товарів у режимі імпорт, з метою зменшення розміру митних платежів на суму 20 691,46 грн., умисно через свого повіреного подав у відділ митного оформлення «Малехів» митного поста «Львів-Північний» Галицької митниці Держмитслужби» електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ від 04 серпня 2020 року №UA209140/2020/069496 разом з товаросупровідними документами - CMR від 03 серпня 2020 року №016107; інфойс від 03 серпня 2020 року №VAT03/08/2020 oryginal, із зазначеними в них неправдивих відомостей щодо країни походження товару на підставі чого було неправомірно застосовано преференцію щодо звільнення від сплати ввізного мита у розмірі 10% від вартості товару.

Зазначає, що відповідно до контракту №1 від 24 червня 2020 року, укладеного між мною та «Фірма торгівельно-послугова Логістік» (дислокується в Республіці Польща) в особі директора ОСОБА_2 , він купив в останнього товар, про який ідеться в постанові про порушення митних правил №1476/20900/20 (батути, басейни).

При купівлі товару між ними обговорювався технічний стан товару, кількість, вартість і умови його отримання. Країна походження товару не обговорювалась, так як потреби в такому не було, оскільки він розумів, що в такому випадку ОСОБА_3 буде діяти незаконно та підлягатиме відповідальності, і звісно на таку аферу не погодиться.

У подальшому відповідно до Договору-заявки на перевезення №Т-03/08 від 03 серпня 2020 року, укладеного між ним та ТзОВ «Підприємство «Агропромпостач» в особі ОСОБА_4 , водій останнього ОСОБА_5 здійснив перевезення товару з Республіки Польща на територію України. А саме, в Республіці Польща товар було завантажено в багажне відділення (кузов) його автомобіля, кузов опломбовано польським митним брокером, та після цього дано В. Гожельнику відповідні документи на перевезення - CMR від 03 серпня 2020 року №016107; інфойс від 03 серпня 2020 року №VAT03/08/2020 oryginal.

Також вказує, що після прибуття до України ОСОБА_5 доставив автомобіль з товаром до відділу Митного оформлення «Малехів» ДФС у Львівській області. Товар при прибутті до відділу перебував в кузові автомобіля з непошкодженим пломбуванням польського митного брокера.

Тобто, водій та товариство у якому він працює не мали та не мають жодного відношення до товару, у тому числі до країни походження товару.

04 серпня 2020 року відповідно до Договору-доручення б/н від 30 червня 2020 року, укладеного між мим та ФОП « ОСОБА_6 » (митний брокер), ОСОБА_6 , отримавши пакет документів на товар, що був наданий польською стороною ОСОБА_7 , без його участі, разом з представниками митниці, розпломбували кузов автомобіля для здійснення процедури розмитнення товару.

Після цього ОСОБА_6 на підставі CMR від 03 серпня 2020 року №016107; інфойс від 03 серпня 2020 року №VAT03/08/2020 oryginal, а також додатків до інфойс від 03 серпня 2020 року №VAT03/08/2020 oryginal отриманих від ОСОБА_8 , подав представникам митниці для митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ від 04 серпня 2020 року №UA209140/2020/069496. У даній декларації між іншим було зазначено про те, що товар виготовлений в країнах Європейського Союзу. У подальшому, лише під час безпосереднього і детального дослідження товару представника митниці було виявлено суперечності в країні походження товару. На підставі вищенаведеного, просить скасувати постанову в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цаблака В.Я. від 22 вересня 2020 року про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил №1476/20900/20 якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 62 074,38 грн., скасувати, а справу закрити.

Ухвалою судді від 28.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, однак на адресу суду подали заяву про слухання справи у їх відсутності, просять позов задовольнити.

Представник відповідача Галицької митниці Державної митної служби Державної фіскальної служби України у судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги заперечив та просить відмовити в задоволенні позову.

Від відповідача Галицької митниці Державної митної служби Державної фіскальної служби України надійшов відзив на позовну заяву у якій він зазначив, що не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає їх необгрунтованими та безпідставними. Вказує, що04.08.2020 року, у відділ митного оформлення «Малехів» митного поста «Львів- Північний» Галицької митниці Держмитслужби, ФОН ОСОБА_1 , для здійснення митного оформлення товарів «Вироби для розваг на відкритому повітрі побутового використання: - Батути; - Басейни, виробники та торгівельні марки «FUNFIT», «INTEX», «Bavelni», країна виробництва та країна походження EU вартістю 5 225,86 євро, в митному режимі «імпорт», які переміщувалися транспортним засобом з р.н. НОМЕР_1 , було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ від 04.08.2020 № UA209140/ 2020/ 069496, разом з товаросупровідними документами, а саме: - CMR від 03.08.2020 № 016107; - інвойс від 03.08.2020 № VAT 03/ 08/ 2020 oryginal.

В ході здійснення митного контролю вказаних товарів було проведено їх повний митний огляд, за результатами якого було складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209140/ 2020/ 069496 від 04.08.2020.

За результатами митного огляду встановлено, що на товарах виявлено маркування виробника «Made in China», що свідчить про те, що фактична країна виробництва та походження товару відмінна від зазначеної у митній декларації від 04.08.2020 № UA209140/ 2020/ 069496, а також у доданих до неї товаросупровідних документах і не належить до Євросоюзу.

Таким чином, вимоги Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони щодо походження товару не виконуються, преференція щодо звільнення від сплати ввізного мита застосована неправомірно.

Зазначають, що враховуючи викладене, несплачена сума митних платежів за митною декларацією від 04.08.2020 № UA209140/ 2020/ 069496 становить 20 691,46 гривню.

При винесенні оскаржуваного рішення, не залишено поза увагою з`ясування «Сuі bоnо? Сuі prodest?» щодо подання митному органу митної декларації типу ІМ40ДЕ від 04.08.2020 № UA209140/ 2020/ 069496, складеної на підставі документів, що містять відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови, вважають, що митниця прийшла до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Також вважають, що Галицькою митницею Держмитслужби правомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просять суд відмовити позивачу гр. ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно КАС, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак на думку суду це не може розумітись таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

З огляду на зазначене суд вважає, що обов`язок доказування розподіляється також таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 року по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №536/583/17).

Судом встановлено, що 22.09.2020 року в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цаблаком В.Я. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил №1476/20900/20 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 62 074,38 грн.

Згідно Договору доручення від 30.06.2020 укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_6 митну декларацію ІМ40ДП від 04.08.2020 № UA209140/ 2020/ 069496 подавалося у Галицьку митницю Держмитслужби повіреним - ФОП ОСОБА_6 .

Відповідно до п.4 вказаного договору довіритель - ФОП ОСОБА_1 несе повну відповідальність за достовірність наданих повіреному (ФОП ОСОБА_6 ) документів, необхідних для оформлення ВМД.

Згідно документу «Faktura VAT 03/ 08/ 2020 orygynal» митній декларації ІМ40ДЕ від 04.08.2020 № UA209140/ 2020/ 069496 поставку товару здійснювалося за умовами поставки товарів «Incoterms» «ЕСА», згідно якої всі ризики і відповідальність пов`язані з митним оформлення товарів на стороні їх ввезення покладається на покупця (одержувача) товарів.

Згідно ч. 4 ст. 69 МК України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. При цьому, відповідно до ч.7 вказаної статті рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими.

Пунктом 7 частини 1 ст. 336 МК України встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів, зокрема, у формі проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 345 МК України визначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Частиною 8 статті 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ст. 266 МК України декларант, зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 289 МК України, обов`язок із сплати митних платежів виникає: у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

У позивача на момент здійснення декларування товару за митною декларацією типу «ІМ40ДЕ» від 04.08.2020 № UA209140/ 2020/ 069496 були наявні усі документи, що містять відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості.

Правопорушення за ст.485 МК України полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, за відсутності ознак злочину, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Згідно ч. 5 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

У відповідності до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що під час провадження у справі про порушення митних правил №1476/20900/20 митницею підтверджено наявність в діях позивача порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та правомірно прийнято оскаржувану постанову.

На підставі вищезазначеного, судом не вбачається підстав для скасування постанови у справі про порушення митних правил №1476/20900/20 від 22.09.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст.485 МК України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, 241, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 щодо скасування постанови в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цаблака В.Я. від 22 вересня 2020 року про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил №1476/20900/20 якою його, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 62 074,38 грн., та закриття справи - відмовити.

Апеляційна скарги на судове рішення відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Р. Й. Зеліско