Справа № 540/1256/20
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 р.м. ОдесаСправа № 540/1256/20

Місце ухвалення додаткового рішення суду 1 інстанції:

м. Херсон;

Дата складання повного тексту додаткового рішення

суду 1 інстанції: 12.10.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради, Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

18.05.2020 року ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції із позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення №2201 від 31.03.2020 року, прийняте113 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0985 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із розмірами та бажаним місце розташуванням, доданих до клопотання;

зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0985 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із розмірами та бажаним місце розташуванням, доданих до клопотання.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення №2201 від 31.03.2020, прийняте 113 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0985 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із розмірами та бажаним місце розташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

Зобов`язав Щасливцевську сільську раду Генічеського району Херсонської області на найближчій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.03.2020 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарській будівель та споруд, орієнтовною площею 0,0985 га, що розташована в с. Генічеська Гірка на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, з урахуванням висновків, викладених судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

02.10.2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просить:

поновити строки на подачу доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу та витрат, передбачених п. 9 Розділу «Гонорар» договору про надання правничої допомоги від 25.12.2019 року з урахуванням додаткової угоди від 19.05.2019 року;

ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу по справі №540/1256/20, стягнувши їх на користь ОСОБА_2 з Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради у загальній сумі 9 000 грн.;

ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат в частині стягнення з Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради витрат, передбачених п. 9 Розділу «Гонорар» договору про надання правничої допомоги від 25.12.2019 року №25/12/2019 з урахуванням додаткової угоди від 19.05.2010 року, стягнувши їх на користь ОСОБА_2 в сумі 3 000 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що 25.12.2019 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правничої допомоги. Виконання умов договору та надання правової допомоги в межах даної адміністративної справи до вирішення спору по суті підтверджено, у тому числі, відповідними актом прийняття-передачі наданих послуг та довідкою-рахунком. Фактична оплата наданих послуг відбулась після вирішення спору по суті та підтверджується касовим ордером. Також, представник при розподілі витрат просить врахувати додаткові умови договору в частині оплати клієнтом гонорару за досягнення мети представництва у вигляді «гонорару успіху». З посиланням на п. 3 Розділу ІV «Прикінцеві положення» КАС України, а також ті обставини, що справа розглядалась у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, представник просить прийняти до розгляду докази витрат на правову допомогу та вирішити питання щодо прийняття додаткового судового рішення відповідно до приписів ч. 1 ст. 252 КАС України.

Додатковим рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року заяву адвоката позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у вигляді професійної правничої допомоги задоволено частково.

Суд стягнув з Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати з професійної правничої допомоги у сумі 2000 грн.

В задоволенні іншої частини вимог суд відмовив.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що системний аналіз ст.ст. 134, 139 КАС України, Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" свідчить про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспівмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. З урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З огляду на наведені положення, перевіривши подані представником матеріали з урахування переліку наданих послуг, їх вартості та витраченого адвокатом часу, суд першої інстанції визначив, що, оскільки справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), спір є незначної складності та не потребує вивчення великого обсягу доказів і фактичних обставин, обсяг і складність процесуальних документів не є значними, співмірними витратами на послуги адвоката під час розгляду даної справи в суді першої інстанції становлять у сумі 2000 грн.

Вказаний розрахунок судом обґрунтовується наступним чином:

консультація клієнта щодо захисту його прав при оскаржені рішення сільради, роз`яснення клієнту земельного законодавства щодо процедури надання дозволу на розробку проекту землеустрою, надання клієнту правової інформації з приводу судової практики по земельних спорах, в тому числі, правових висновків Верховного Суду та судової практики Європейського суду по земельним спорам, складання позовної заяви, формування матеріалів, засвідчення копій документів до позову не має перевищувати 1000 грн., з урахуванням подання адвокатом ОСОБА_3 численної кількості аналогічних позовів до Херсонського окружного адміністративного суду;

витрати на ознайомлення із відзивом на позовну заяву, складання заяви на виконання вимог ухвали суду, формування правової позиції по відношенню до відзиву на позовну заяву, складання відповіді на відзив, не мають перевищувати 1000 грн.;

складання клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надання правничої допомоги, складання довідки-рахунку та акта прийняття-передачі наданих послуг, складання заяви про подачу доказів судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог не відносяться до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст.ст. 1, 19 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

витрати за досягнення мети представництва "гонорар успіху" у сумі 3000 грн. не мають відношення до витрат на професійну правничу допомогу у розумінні ст. 134 КАС України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, неповному з`ясуванні обставин справи, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат щодо «гонорару успіху» та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за досягнення мети представництва в суді у сумі 3000 грн., передбачені п. 9 Розділу «Гонорар» договору про надання правничої допомоги від 25.12.2019 року з урахуванням додаткової угоди від 19.05.2020 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірне питання, а також правилам адміністративного процесуального закону, та помилково не враховано, що порядок надання правничої допомоги, а також порядок проведення її оплати узгоджений між позивачем та адвокатом у відповідному договорі та додатковій угоді до нього. Ухвалення судового рішення на користь позивача свідчить про виконання умов між адвокатом та клієнтом в частині досягнення мети представництва в суді. Фактичне виконання вказаних умов договору (з урахуванням додаткової угоди) між позивачем та клієнтом підтверджено актом виконаних робіт та касовим ордером. З огляду на те, що «гонорар успіху» є складовою частиною гонорару адвоката, обумовленим з клієнтом в установленому порядку, заява про розподіл судових витрат в цій частині є цілком обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 25.12.2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Буженко Юрієм Сергійовичем, діючим згідно Свідоцтва від 05.12.2019 року та ордеру від 11.03.2020 року, укладено Договір №25/12/19 про надання правничої допомоги, предметом якого є:

забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта в Херсонському окружному адміністративному суді, П`ятому апеляційному адміністративному суді та Верховному Суді, правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби, органах казначейства, органах місцевого самоврядування, органах райдержадміністрації, поштових відділеннях, банківських установах та в інших організаціях, установах та підприємствах незалежно від їх форми власності та підпорядкування;

надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності, аналіз законодавства, вивчення судової практики, представництво інтересів в суді. Складення заяв, адвокатських запитів, позовів, відзивів на позови, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;

представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення адміністративного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Надання правової допомоги здійснюється у наступних формах:

консультацій;

інші види послуг, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням Договору.

У розділі «Гонорар» Договору сторони узгодили, що гонорар винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором.

Якщо інше не встановлено додатковою угодою до договору, гонорар адвоката складається з розрахунку часу, витраченого на виконання даного договору, враховуючи вартість однієї години 1000 грн.

Сторони погодили, що вартість участі Адвоката в судовому засіданні в незалежності від тривалості судового засідання становить 1000 грн.

Витрачений час Адвоката, пов`язаний із заповненням поштової кореспонденції та фактичною її відправкою через поштові відділення зв`язку оплачується окремо із розрахунку: 1 година 1000 грн.

Витрачений час Адвоката, пов`язаний із фактичною доставкою будь-якої документальної кореспонденції або процесуальних документів до суду оплачується окремо із розрахунку: 1 година 1000 грн.

Підставою для сплати гонорару є відповідний рахунок (довідка-рахунок).

Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку.

У разі проведення розрахунку готівкою Адвокат видає касовий ордер.

Додатковою угодою від 19.05.2020 року до Договору про надання правничої допомоги №25/12/19 від 25.12.2019 року сторонами узгоджено, зокрема, зміни до Розділу «Гонорар» Договору, доповнивши його п. 9 наступного змісту:

У разі, якщо буде досягнуто мету представництва по будь-якій справі в Херсонському окружному адміністративному суді (прийнято судове рішення про задоволення позовних вимог про скасування протиправного рішення Щасливцевської сільської ради від 31.03.2020 року №2201, прийняте відносно ОСОБА_1 ), Клієнт додатково сплачує адвокату гонорар в розмірі 3000 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 30.09.2020 року №20-39 позивачем за результатом розгляду справи №540/1256/20 оплачено Адвокату 3000 грн. гонорару у зв`язку із досягненням мети представництва.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз наведеної норми адміністративного процесуального законодавства показав, що засади ухвалення додаткового судового рішення полягають в усуненні неповноти судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Апеляційний суд враховує, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, адміністративний позов задовольнив частково.

При цьому, за змістом адміністративного позову, предметом спору у цій справі була протиправність рішення відповідача про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, у зв`язку із чим, позивачем ставилось питання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити відповідні дії в судовому порядку.

Таким чином, вказаний адміністративний позов містив одну немайнову позовну вимогу, з огляду на похідний характер іншої вимоги позову.

Отже, з огляду на порядок та спосіб задоволення вимог, а саме задоволення судом першої інстанції однієї вимоги немайнового характеру, в даному випадку не підлягають застосуванню приписи ч. 3 ст. 139 КАС України в частині їх пропорційного розподілу відповідно до задоволених позовних вимог.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Вказані положення кореспондуються із приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI, згідно яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідно до п.п. 2, 5, 6, 9 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Апеляційний суд встановив, що додаткова угода до договору про надання правничої допомоги, а також докази надання цих послуг і стосовно їх оплати не були подані до вирішення спору по суті.

Разом з цим, до закінчення розгляду справи представником позивача зазначалось про подальше заявлення вимог на відшкодування таких витрат, у тому числі про подальше визначення фактично наданих послуг та проведення їх оплати.

З огляду на те, що адміністративна справа розглядалась у порядку письмового провадження, без участі сторін, колегія суддів вважає, що докази, які пов`язані із правничою допомогою, можуть бути прийняті до розгляду по суті.

Водночас, апеляційний суд враховує, що даний спір не є складним, не потребує значного для збору доказів, додаткового заслуховування пояснень сторін тощо. Відповідачу належним чином було доведено зміст поданої заяви про розподіл цих витрат, у тому числі повідомлено про розгляд вказаного питання у відкритому судовому засіданні.

На момент вирішення питання про розподіл витрат позивача на правову допомогу відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат, не подано пояснень чи обґрунтувань щодо неспівмірності витрат.

Таким чином, у такому випадку суд позбавлений можливості зменшити розмір наданих послуг, узгоджених між сторонами відповідного договору.

Натомість, суд має перевіряти витрати на правничу допомогу, понесені сторонами, на відповідність витрат критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Так, відповідно до п.п. 4, 6, 9 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із ч.ч. 1, 3, 5 ст. 27 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

За правилами ст. 30 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених правових норм показав, що при встановленні розміру гонорару врахуванню підлягають пов`язаність наданих послуг із представництвом, складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар підлягає узгодженню в договорі про надання правової допомоги між адвокатом та клієнтом, у тому числі підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.

Таким чином, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склались між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

На необхідності дотримання критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності розміру сум відшкодування, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, наголошено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року №904/4507/18, і на якій наголошується апелянтом, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

З огляду на наведені норми та обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що гонорар успіху не пов`язаний із безпосереднім представництвом позивача (наданням визначених послуг адвоката).

Разом з цим, у цій справі, на відміну від справи №904/4507/18, спір є нескладним, позов є немайнового характеру, чим, на думку колегії суддів, не обґрунтовуються додаткові домовленості стосовно розміру гонорару, понесення додаткових витрат на гонорар адвоката у зв`язку із досягненням мети представництва.

Враховуючи викладене, оскільки узгодженість «гонорару успіху» становить обов`язковий характер лише для клієнта та адвоката, ці витрати не пов`язані безпосередньо із представництвом та наданням послуг адвоката, з огляду на те, що даний спір є нескладним та не містить вимог майнового характеру, чим не обґрунтовується понесення клієнтом додаткових витрат на оплату «гонорару успіху», колегія суддів з урахуванням обставин у цій справі вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги про відшкодування таких витрат за рахунок відповідача задоволенню не підлягають.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло