Справа № 440/2565/20
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 р.Справа № 440/2565/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник позивача Капуста О.А.

представник позивача Петренко О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного підприємства "Август-Плюс", Управління Держпраці в Кіровоградській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 18.09.20 року по справі № 440/2565/20

за позовом Приватного підприємства "Август-Плюс"

до Управління Держпраці в Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "Август-Плюс", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці в Кіровоградській області, в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати постанови від 21 квітня 2020 року №26/11/11/РРО/38742694/ТД-ФС та №26/11/11/РРО/38742694/ІП-ФС Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами в загальному розмірі 51953,00 грн. на Приватне підприємство "Август-Плюс".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року адміністративний позов Приватного підприємства "Август-Плюс" задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці в Кіровоградській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №26/11/11/РРО/38742694/ІП-ФС від 21 квітня 2020 року на суму 4723 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять три гривні).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Кіровоградській області витрати зі сплати судового збору на користь Приватного підприємства "Август-Плюс" в розмірі 506 грн. 49 коп. (п`ятсот шість гривень сорок дев`ять копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що оскільки відповідальність за неподання або порушення строків подання до органу ДФС повідомлення про прийняття працівника на роботу не відноситься до абзаців 2-8, 10 частини 2 статті 265 КЗпП України, а за своєю сутністю таке порушення є порушенням трудового законодавства, притягнення до відповідальності за його вчинення повинно відбуватись на підставі абзацу 9 частини 2 статті 265 КЗпП України, тобто у розмірі мінімальної заробітної плати. Вважає, що постанова від 21.04.2020 про накладення штрафу у розмірі 4723,00 грн. винесена відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством та не підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції , позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що ним не було допущено порушень норм законодавства, зокрема ст. 24 КЗпП України, а отже відповідач протиправно, на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, застосував до нього штраф у розмірі 47230,00 грн.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення в зазначеній частині без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення в частині відмови в задоволенні позову, норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги в цій частині задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга Управління Держпраці в Кіровоградській області не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Приватного підприємства "Август-Плюс" підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Позивач ПП "Август-Плюс" зареєстроване як юридична особа 28.05.2013, основним видом економічної діяльності позивача є 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПП "Август-Плюс" /т. 1 а.с. 19/.

17.02.2020 посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину " Маркетопт ", що розташований за адресою м. Кропивницький, вул. Е.Тельнова, 15 , де здійснює господарську діяльність ПП "Август-Плюс", за результатами якої складено акт фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів, та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв №26/11/11/РРО/38742694 від 19.02.2020 /т. 1 а.с. 62-64/.

Перевіркою виявлено та у акті перевірки від 19.02.2020 №26/11/11/РРО/38742694 зафіксовано, що на момент початку перевірки ПП "Август-Плюс" було допущено до роботи одну особу - ОСОБА_1 , яка не знаходилася у трудових відносинах з ПП "Август-Плюс" та не надіслано до органів ДПС повідомлення про прийняття на роботу працівника. Зокрема, ОСОБА_1 реалізовано одну пляшку пива "Вud" 0,5 л та два розтягаї на суму 23,30 грн. На момент початку перевірки та її проведення ОСОБА_1 у трудових відносинах з ПП "Август-Плюс" не знаходиться, повідомлення про прийняття її на роботу до органів ДПС було подано 17.02.2020 о 14 год. 04 хв. /т. 1 а.с. 64/.

ГУ ДПС у Кіровоградській області листом вих. №4612/10/11-28-05-05-10 від 19.03.2020 направлено до Управління Держпраці у Кіровоградській області копії матеріалів фактичної перевірки для розгляду та вжиття заходів в межах компетенції та повідомлено про встановлене перевіркою порушення ПП "Август-Плюс" вимог статті 24 Закону про працю України /т. 1 а.с. 61-69/.

Листом Управління Держпраці у Кіровоградській області від 24.03.2020 №15-20-02/1372-20 повідомлено ПП "Август-Плюс" про одержання 19.03.2020 за вх. №1885/20 акту про проведення фактичної перевірки ПП "Август-Плюс" від 19.02.2020, зареєстрованого в Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області 20.02.2020 №26/11/11/РРО/38742694 /т. 1 а.с. 70/.

21.04.2020 т.в.о. начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта ГУ ДПС у Кіровоградській області про проведення фактичної перевірки від 19.02.2020 №26/11/11/РРО/38743694 винесено:

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №26/11/11/РРО/38743694/ТД-ФС, якою на ПП "Август-Плюс" на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України накладено штраф у розмірі 47230,00 грн. за порушення вимог передбачених статтею 24 КЗпПУ відносно одного працівника - ОСОБА_1 /т. 1 а.с. 8, 74/;

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №26/11/11/РРО/38743694/ІП-ФС, якою на ПП "Август-Плюс" на підставі абзацу 9 частини 2 статті 265 КЗпП України накладено штраф у розмірі 4723,00 грн. за порушення вимог передбачених постановою КМУ від 17.06.2015 №413 /т. 1 а.с. 9, 73/.

Позивач не погодився з постановами Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 21.04.2020 №26/11/11/РРО/38743694/ТД-ФС та від 21.04.2020 №26/11/11/РРО/38743694/ІП-ФС, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №26/11/11/РРО/38742694/ТД-ФС від 21 квітня 2020 року, виходив з того, що зазначена постанова прийнята на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені законодавством України, та обґрунтовано.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон №877-V).

Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (далі - Положення №96) передбачено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп. 6 п. 4 Положення № 96).

Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці (пп. 5 пункту 6 Положення №96).

Пунктом 7 Положення № 96 встановлено, що Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Головне управління Держпраці у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Отже, відповідач у справі є суб`єктом владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону України від 05 квітня 2007 р. № 877-ІV "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема Законом України від 8 вересня 2004 р. №1985-ІV "Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці № 811947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі" та Законом України від 08.09.2004 № 1986 "Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві".

Згідно з частиною п`ятою статті 2 Закону № 877 такий державний нагляд (контроль) здійснюється у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, із забезпеченням дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Як свідчать матеріали справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугував висновок відповідача про порушення позивачем вимог, передбачених ст. 24 КЗпП України відносно одного працівника - ОСОБА_1 , а саме допуск позивачем до роботи працівника без оформлення трудових відносин.

Як свідчать матеріали справи 17.02.2020 посадовими особами Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області проведено фактичну перевірку магазину « Маркетопт », що розташований за адресою: м.Кропивницький, вул. Євгена Тельнова № 15 (колишня назва - проспект Правди) , де здійснює господарську діяльність ПП «Август-Плюс», за результатами якої складено акт фактичної перевірки № 26/11/11/РРО/38742694 від 19.02.2020 року щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв.

Перевіркою виявлено та у акті перевірки від 19.02.2020 №26/11/11/РРО/38742694 зафіксовано, що на момент початку перевірки ПП "Август-Плюс" було допущено до роботи одну особу - ОСОБА_1 , яка не знаходилася у трудових відносинах з ПП "Август-Плюс" та не надіслано до органів ДПС повідомлення про прийняття на роботу працівника. Зокрема, ОСОБА_1 реалізовано одну пляшку пива "Вud" 0,5 л та два розтягаї на суму 23,30 грн. На момент початку перевірки та її проведення ОСОБА_1 у трудових відносинах з ПП "Август-Плюс" не знаходиться, повідомлення про прийняття її на роботу до органів ДПС було подано 17.02.2020 о 14 год. 04 хв.

Частиною 1 статті 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Частиною 3 статті 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, нормами частин 1, 3 статті 24 КЗпП України встановлено два окремі юридичні факти, з якими пов`язується виникнення трудових правовідносин - укладення трудового договору і фактичний допуск працівника до роботи.

За змістом абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відтак, за правилами КЗпП України допуск працівника до роботи без укладення трудового договору забороняється і порушення цієї заборони тягне за собою відповідальність для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують відповідну найману працю, у вигляді штрафу, в розмірі, встановленому частиною 2 статті 265 КЗпП України.

При цьому, логіко-граматичне тлумачення норми статті 24 КЗпП України дає підстави для висновку, що порушення вимог частини 2 цієї статті матиме місце за умови встановлення факту неукладення трудового договору між такою особою і працівником та/або неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за умови фактичного виконання працівником трудових функцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.12.2019 по справі № 540/9431/18-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була оформлена на роботу згідно поданої нею заяви, наданих документів: медична книжка, трудова книжка. ОСОБА_1 була ознайомлена з функціональними обов`язками касира торгівельної зали.

Також, позивачем було оформлено наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу та повідомлено до органу державної податкової служби про її прийом на роботу, і тільки після цього вона приступила до виконання своїх обов`язків.

Під час судового розгляду справи позивачем було додатково надано копію табелю робочого часу, що свідчить, що касир ОСОБА_1 дійсно почала працювали в ПП «Август-Плюс» з 17.02.2020 року.

Представник позивача пояснив, що у зв`язку з тим, що Приватне підприємство «Август-Плюс» знаходиться за юридичною адресою: м.Кременчук, вул. Київська, 20, то оригінали документів, які свідчать про працевлаштування ОСОБА_1 , знаходились у відділі кадрів підприємства у м. Кременчуці. Враховуючи те, що фактична перевірка магазину « Маркетопт » здійснювалась 17.02.2020 р. у місті Кропивницькому по вул. Євгена Тельнова, 15 , завідуюча магазином не змогла негайно надати перевіряючим оригінали документів, що свідчать про працевлаштування на роботу касиром ОСОБА_1 . В день перевірки електронні копії необхідних документів було надіслано на електронну пошту, яка знаходилась в магазині «Маркетопт» (м.Кропивницький, вул.Євгена Тельнова, 15), і згодом були надані співробітникам ГУ ДПС в Кіровоградській області.

Згідно пояснень головного бухгалтера ПП «Август-Плюс» Далади Юлії Володимирівни зранку 17 лютого 2020 р. у приміщенні офісу ПП «Август-Плюс» були перебої з Ін`тернет-з`єднанням. Можливо з цієї причини в електронній системі передачі даних стався збій, в результаті якого було зафіксовано більш пізній час повідомлення державній податковій службі про працевлаштування ОСОБА_1 .

До матеріалів справи надано копію повідомлення про прийняття працівника на роботу з відміткою про його отримання ГУ ДПС у Полтавській області (м. Кременчук) 17.02.2020 в 14:03:16.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що станом на 13 годину 00 хв. та 13 год. 30 хв. 17.02.2020 р. ОСОБА_1 була допущена позивачем до роботи касиром торгівельного залу без надіслання відповідного повідомлення центральному органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов 'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а отже трудовий договір між позивачем та ОСОБА_1 станом на 13 год. 00 хв. та на 13 год. 30 хв. не був укладеним, відтак суд погоджується з доводами відповідача про порушення ПП «Август-Плюс» абзацу другого частини 2 ст.265 КЗпП України, щ полягає у фактичному допуску працівника ОСОБА_1 до роботи без оформлення трудового договору, оскільки зазначений висновок про порушення позивачем абзацу 2 частини 2 ст.265 КЗпП України судом зроблений лише на підставі відсутності на певну годину повідомлення податковому органу про працевлаштування ОСОБА_1 на посаду касира ПП «Август-Плюс».

Разом з цим, судова колегія зазначає, що законодавець не пов`язує чинність трудового договору із наявністю відповідного повідомлення.

Так, абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України не передбачено застосування штрафу до суб`єкта господарювання у зв`язку з відсутністю повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відтак наведена обставина не є підставою для накладення на позивача штрафу у відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, оскільки спірна постанова у якості підстави для застосування до позивача штрафних санкцій містить посилання виключно на порушення останнім вимог ст. 24 КЗпП України в частині допуску працівника до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.04.2020 по справі № 440/45/19

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що вказаний в акті фактичної перевірки від 19.02.2020 року №26/11/11/РРО/З8742694 та в оскаржуваній постанові №26/11/11/РРО/38742694/ТД-ФС про накладення штрафу від 21.04.2020 року факт про те, що касир ОСОБА_1 була допущена до роботи без оформлення трудового договору, не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить чинному законодавству України та судовій практиці.

У відповідності до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відповідача не було належних правових підстав для висновку про встановлення факту допуску позивачем працівника ОСОБА_1 до роботи без оформлення трудового договору, а отже застосування штрафних санкцій до позивача є неправомірним та необґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу №26/11/11/РРО/38742694/ТД-ФС від 21.04.2020 року є законними, обгрунтованими та такими, що підягають задоволенню.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі № 440/2565/20 в частині відмови в задоволенні позовних вимог прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а отже підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 26/11/11/РРО/38742694/ІП-ФС від 21 квітня 2020 року, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена постанова прийнята відповідачем не на підставі, не у спосіб, що передбачені законодавством України, необґрунтовано, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до приписів абзацу 9 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

Таким чином, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу на підставі абзацу 9 частини 2 статті 265 КЗпП України в разі порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини.

Разом з тим, постановою Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №26/11/11/РРО/38742694/ІП-ФС від 21 квітня 2020 року на ПП "Август-Плюс" на підставі абзацу 9 частини 2 статті 265 КЗпП України накладено штраф у розмірі 4723,00 грн. за порушення, за яке передбачена відповідальність абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України та за яке на ПП "Август-Плюс" накладено штраф у розмірі 47230,00 грн. постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №26/11/11/РРО/38742694/ТД-ФС від 21 квітня 2020 року.

Подвійне накладення штрафу постановою Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №26/11/11/РРО/38742694/ІП-ФС від 21 квітня 2020 року за те саме правопорушення, за яке накладено штраф постановою Управління Держпраці у Кіровоградській області №26/11/11/РРО/38743694/ТД-ФС від 21 квітня 2020 року є притягненням позивача до того самого виду відповідальності за те саме порушення вдруге, що є порушенням статті 61 Конституції України.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова Управління Держпраці в Кіровоградській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №26/11/11/РРО/38742694/ІП-ФС від 21 квітня 2020 року на суму 4723 грн. прийнята відповідачем не на підставі, не у спосіб, що передбачені законодавством України, та необґрунтовано, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі № 440/2565/20 в частині задоволення позовних вимог прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Август-Плюс" задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі № 440/2565/20 в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці в Кіровоградській області від 21 квітня 2020 року № 26/11/11/РРО/38742694/ТД-ФС.

Апеляційну скаргу Управління Держпраці в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі № 440/2565/20 в іншій частині позовних вимог залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді Я.М. Макаренко З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 29.01.2021 року