Справа № 640/19655/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Київ № 640/19655/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши за правилами письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (02232, м. Київ, вул. Закревського, 87-Д, код ЄДР: 37501611), в якому просить суд:

бездіяльність відповідача, що полягає у не поданні до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інформації про наявність підстав для видачі позивачу направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці, визнати протиправною;

зобов`язати відповідача подати до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інформацію про наявність підстав для видачі позивачу направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці: м. Київ, вул. Жукова, 55/6.

Позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що є особовою з інвалідністю 3-ї групи.

Позивач наголошує, що у відповідності до п. 2 Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 585, він має право на безоплатне паркування і зберігання транспортного засобу.

Додає, що документом, що посвідчує право на безоплатне паркування транспортного засобу, є пенсійне посвідчення.

Пояснює, що 30.05.2018 ним подано до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації заяву про надання права на паркування на спеціально відведеному майданчику за адресою: вул. Маршала Жукова, 55/6 у Деснянському районі м. Києва, до якої додав всі необхідні документи.

Однак, як наголошує позивач, відповідач, в порушення вимог п. 13 зазначеного вище Порядку, повідомив позивачу про те, що позивач повинен самостійно звернутися з питанням надання пільгових місць для парування до Комунального підприємства «Київтранспаркссервіс», за яким закріплено паркувальний майданчик.

Відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.

Ненадання відзиву суд кваліфікує як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А. від 27.11.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення визначених в ній недоліків.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А. від 10.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_2 , виданого 12.02.2004 (том 1 а.с. 6) ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (том 1 а.с. 21) ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років; інвалід 3 групи; інвалід з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, інших ядерних аварій та випробувань.

30.05.2018 позивач звернувся на ім`я начальника Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Філоненко А.В. із заявою (том 1 а.с. 7), в якій просив надати право на безоплатне паркування на спеціально відведеному майданчику для парування (на безоплатне зберігання на автостоянці, на якій надаються послуги із зберігання транспортних засобів) за адресою: вул. Маршала Жукова, 55/6 у Деснянському районі м. Києва автомобіля, що належить позивачу.

Як видно зі змісті даної заяви, позивачем було додано: 1) копію паспорта; 2) копію пенсійного посвідчення, в якому міститься запис про інвалідність; 3) копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; 4) копію посвідчення про право керування транспортним засобом.

Вказані документи отримані відповідачем 30.05.2018 за вх. № ОП-К/96.

23.07.2018 позивачу відповідачем надано лист-відповідь за № 36-2147, в якому зазначено про те, що відповідно до таблиці 1 додатка 5, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/562 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку», визначено перелік адрес паркувальних майданчиків, закріплених за Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс». Повідомлено, що згідно вищевказаного рішення за Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» закріплено паркувальний майданчик на вул. Миколи Закревського, 93, експлуатація якого здійснюється ФОП ОСОБА_3 на підставі укладеного з комунальним підприємством договору про надання права на експлуатацію місць паркування, у зв`язку з чим зазначено про те, що для отримання можливості здійснення пільгового паркування на зазначеному майданчику, особі з інвалідністю запропоновано звернутися безпосередньо на вказаний паркувальний майданчик та надати відповідні документи, які надають йому право на пільги.

03.08.2018 позивач звернувся на ім`я начальника Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Філоненка А.В. із заявою за вх. № К 504, в якій просив надати копію поданої органові місцевого самоврядування інформації про наявність підстав для видачі заявникові направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці.

30.08.2018 адвокатом позивача на адресу відповідача надіслано адвокатський запит, в якому просив відповідача надати відповідь на наступні запитання: 1) на яких підставах надається відповідь на офіційну заяву ОСОБА_1 № К-504 від 03.08.2108; 2) чи зареєстровано заяву ОСОБА_1 від 30.05.2018 № ОП-К/06. Якщо так, - то просить повідомити реєстраційний номер та дату реєстрації. Також просить надати копію податної органові місцевого самоврядування інформації про наявність підстав для видачі заявникові направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці.

03.09.2018 листом № 36-2531 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації у відповідь на адвокатський запит повідомило, що враховуючи чисельність звернень мешканців Деснянського району м. Києва з питання, порушеного у зверненні ОСОБА_1 , Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було направлено відповідно клопотання до Київської міської ради. Також повідомлено, що за результатами розгляду ОСОБА_1 було поінформовано листом від 23.07.2018 № 36-2147.

Таким чином, по суті позивачу було відмовлено у задоволенні його звернень.

Позивач вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначається Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з ч. 1 ст. 1 вказаного Закону особи з інвалідністю в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію «дитина з інвалідністю» (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування сприяють забезпеченню прав осіб з інвалідністю щодо включення до суспільного життя нарівні з іншими громадянами.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» захист прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським організаціям осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю», повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів. Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Місця для безоплатного паркування транспортних засобів, передбачені частиною шостою цієї статті, також виділяються на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, їх власниками/співвласниками (управителями) або орендарями, на проїзних частинах автомобільних доріг і тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів) - органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (суб`єктами господарювання, якщо їм у встановленому порядку передано відповідні частини доріг і тротуарів для ведення господарської діяльності) з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою (ч. 8 ст. 30 Закону).

Відповідно до ч. 9 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» місця для транспортних засобів, передбачені частинами шостою і восьмою цієї статті, визначені на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках біля будівель і будинків, мають бути розміщені максимально близько до входу до таких будівель і будинків, а на окремих спеціально обладнаних чи відведених майданчиках - максимально близько до в`їзду на такі майданчики.

На всіх автостоянках незалежно від форми власності, які є суб`єктами господарської діяльності чи належать цим суб`єктам, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів, що належать громадянам (крім автостоянок - гаражних кооперативів), і охороняються, облаштовуються місця для безоплатного зберігання (за рахунок коштів місцевих бюджетів) транспортних засобів, зазначених у частині шостій цієї статті. Кількість місць на автостоянці для безоплатного зберігання транспортних засобів встановлюється за поданням відповідного органу місцевого самоврядування відповідно до потреби з позначенням цих місць дорожніми знаками та відповідною розміткою (ч. 10 ст. 30 даного Закону).

Частиною 11 статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачено, що порядок надання пільг власникам транспортних засобів, зазначених у частині шостій цієї статті, на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування та на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги щодо зберігання транспортних засобів (крім автостоянок - гаражних кооперативів), визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм надання пільг власникам транспортних засобів, зазначеним у частині шостій статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування (далі - безоплатне паркування) і на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів (крім гаражних кооперативів) (далі - безоплатне зберігання) визначається Порядком надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2011 № 585 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів надається, зокрема, водіям з інвалідністю. Не мають права на безоплатне зберігання транспортних засобів згідно з цим Порядком фізичні та юридичні особи, зазначені в абзацах другому і третьому цього пункту, що є власниками гаражів, розташованих на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де зареєстровані такі особи.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що до транспортних засобів, власникам яких може надаватися право на безоплатне паркування та зберігання, належать легкові автомобілі і автобуси, що вважаються такими відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт».

Документом, що посвідчує право на безоплатне паркування транспортного засобу, є пенсійне посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність (пункт 4 Порядку).

Відповідно до п. 5 Порядку безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1342 (Офіційний вісник України, 2009 р., N 96, ст. 3314), і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю».

В той же час, згідно з п. 6 Порядку органи місцевого самоврядування, зокрема, встановлюють з урахуванням потреби кількість місць для безоплатного зберігання транспортних засобів водіїв та організацій (далі - місця для безоплатного зберігання транспортних засобів) на всіх автостоянках незалежно від форми власності, що є суб`єктами господарської діяльності або належать зазначеним суб`єктам, які надають послуги із зберігання транспортних засобів, що належать громадянам (крім автостоянок - гаражних кооперативів), і охороняються.

Згідно з п. 9 Порядку підставою для надання на автостоянці місця для безоплатного зберігання транспортних засобів водіїв та організацій є видане органом місцевого самоврядування направлення, адресоване її власникові, у якому, зокрема, зазначаються марка і номерний знак такого транспортного засобу.

Відповідно до п. 10 Порядку для отримання права на користування місцем для безоплатного зберігання транспортного засобу на автостоянці водії подають до районного органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання такі документи:

заяву, заповнену водієм із зазначенням місця розташування автостоянки, на якій заявник виявив намір отримати місце для безоплатного зберігання транспортного засобу;

копію паспорта водія (з пред`явленням оригіналу);

копію пенсійного посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", або довідку для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність (з пред`явленням оригіналу);

копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (з пред`явленням оригіналу);

копію посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (з пред`явленням оригіналу).

Згідно з п. 13 Порядку районний орган соціального захисту населення на підставі заяви про надання права на користування місцем для безоплатного зберігання транспортного засобу на автостоянці:

реєструє заяву у спеціальному журналі;

перевіряє достовірність відомостей, що містяться у поданих документах;

перевіряє наявність у пенсійному посвідченні або посвідченні отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідченні особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", або довідці для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, запису про інвалідність особи з інвалідністю - для водіїв;

перевіряє наявність у статутах (положеннях) організацій інформації про провадження діяльності з надання послуг особам з інвалідністю - для організацій;

проводить вибіркову перевірку належності осіб, яким надавалися послуги з перевезення, до водіїв на підставі використання відомостей Централізованого банку даних з проблем інвалідності та з урахуванням потреби зазначеної категорії осіб у реабілітаційних заходах, а також телефонне опитування таких осіб;

подає у двотижневий строк з дати находження всіх належним чином оформлених документів органові місцевого самоврядування інформацію про наявність підстав для видачі заявникові направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці або надсилає мотивовану відмову.

Тобто, районний орган соціального захисту населення на підставі заяви про надання права на користування місцем для безоплатного зберігання транспортного засобу на автостоянці зобов`язаний або подати у двотижневий строк з дати находження всіх належним чином оформлених документів органові місцевого самоврядування інформацію про наявність підстав для видачі заявникові направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці або надати заявнику вмотивовану відмову щодо не надіслання органові місцевого самоврядування такої інформації.

Так, як вже було встановлено судом 30.05.2018 позивач звернувся на ім`я начальника Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Філоненко А.В. із заявою (том 1 а.с. 7), в якій просив надати право на безоплатне паркування на спеціально відведеному майданчику для парування (на безоплатне зберігання на автостоянці, на якій надаються послуги із зберігання транспортних засобів) за адресою: вул. Маршала Жукова, 55/6 у Деснянському районі м. Києва автомобіля, що належить позивачу.

Зі змісту даної заяви видно, що позивачем було додано: 1) копію паспорта; 2) копію пенсійного посвідчення, в якому міститься запис про інвалідність; 3) копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; 4) копію посвідчення про право керування транспортним засобом.

Тобто, позивачем відповідачу подано заяву із зазначенням місця розташування автостоянки, на якій заявник виявив намір отримати місце для безоплатного зберігання транспортного засобу, за адресою: вул. Жукова Маршала, 55/6 у Деснянському районі м. Києва та перелік документів, які вимагались п. 10 Порядку № 585, а також необхідний перелік документів, передбачений п. 10 Порядку.

Однак, 23.07.2018 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації листом № 36-2147 повідомило позивача про те, що відповідно до таблиці 1 додатка 5, затвердженого рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/562 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку», визначено перелік адрес паркувальних майданчиків, закріплених за Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс». Повідомлено, що згідно вищевказаного рішення за Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» закріплено паркувалльний майданчик на вул. Миколи Закревського, 93, експлуатація якого здійснюється ФОП ОСОБА_3 на підставі укладеного з комунальним підприємством договору про надання права на експлуатацію місць паркування, у зв`язку з чим відповідач запропонував позивачу, як водію з інвалідністю самостійно звернутися на вказаний паркувальний майданчик за адресою: вул. Миколи Закревського, 93 у м. Києві задля отримання безоплатного права на експлуатацію місця паркування.

Тобто, запропоновані відповідачем - Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації вчинити позивачу дії із самостійним звернення останнього до суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_3 , яким експлуатується паркувалльний майданчик на вул. Миколи Закревського, 93 , суперечать абзацу 7 пункту 13 Порядку № 585, оскільки, по-перше, відповідач, в силу даного пункту, зобов`язаний був або подати у двотижневий строк з дати находження всіх належним чином оформлених позивачем документів органові місцевого самоврядування інформацію про наявність підстав для видачі позивачу направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці або надіслати мотивовану відмову.

По-друге, відповідно до переліку діючих пакувальних майданчиків, розміщених на сайті Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» за посиланням https://parkservis.kiev.ua/services/perelik-diyuchyh-parkuvalnyh-maydanchykiv серед відведених майданчиків для паркування є, зокрема, земельна ділянка під номером 138 із інвентарним номером А4158, розміщеної у Деснянському районі міста Києва на вулиці Жукова, 55/6 , яка складає 25 машиномісць та 3 машиномісць для інвалідів.

По-третє, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що на паркувальному майданчику на вулиці Жукова, 55/6 у Деснянському районі міста Києва машиномісця для осіб з інвалідністю зайняті іншими особами.

В той же час, варто звернути увагу на те, що лист Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.07.2018 № 36-2147, по суті є безпідставною відмовою у розумінні абзацу 7 пункту 13 Порядку № 585, оскільки під «відмовою» розуміється небажання виконання суб`єктом владних повноважень прохання особи-заявника, що звернулась до такого суб`єкта владних повноважень з певними вимогами, що має місце у даному випадку.

Натомість, листом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.07.2018 № 36-2147 запропоновано позивачу вчинити певний алгоритм самостійних дій, що є протиправною бездіяльністю відповідача щодо не подання органу місцевого самоврядування інформації про наявність підстав для видачі позивачу направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці, зважаючи на те, що позивач є особою з інвалідністю, яким було надано відповідачу необхідний перелік документів, який, за висновком суду, є достатнім для прийняття рішення про надіслання органу місцевого самоврядування інформації про наявність підстав для видачі позивачу направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці, що є наслідком для захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання відповідача подати до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інформацію про наявність підстав для видачі позивачу направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на відведеному майданчики для паркування на вулиці Жукова, 55/6, у Деснянському районі міста Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем не надано суду жодних, у розумінні статті 73 КАС України, доказів на спростування доводів позивача, які б підтверджували правомірність дій відповідача щодо не надіслання до органу місцевого самоврядування інформації про наявність підстав для видачі позивачу направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Беручи до уваги те, що позивачем при звернення до суду судовий збір не сплачувався з підстав звільнення позивача від сплати судового збору, такий судовий збір стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

2. Бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (02232, м. Київ, вул. Закревського, 87-Д, код ЄДР: 37501611), що полягає у не поданні до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інформації про наявність підстав для видачі ОСОБА_1 направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці, визнати протиправною.

3. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (02232, м. Київ, вул. Закревського, 87-Д, код ЄДР: 37501611) подати до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інформацію про наявність підстав для видачі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на відведеному майданчики для паркування на вулиці Жукова, 55/6, у Деснянському районі міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін