Справа № 120/2182/19-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року

м. Київ

справа №120/2182/19-а

адміністративне провадження №К/9901/1147/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2019 (колегія у складі суддів Залімського І.Г., Сушка О.О., Мацького Є.М.)

у справі № 120/2182/19-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

1. 05.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення - відмову в поновленні пенсії від 02.01.2019 року, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення та не виплати позивачу пенсії;

- зобов`язати відповідача провести позивачу поновлення та виплату пенсії з липня 2017 року, шляхом поновлення її відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у поновленні виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , що викладена у листі від 02.01.2019 №05/09-37/021;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії та виплатити її з 02 січня 2019 року на визначений ним банківський рахунок;

- в решті позову відмовлено.

3. 18.11.2019 представником позивача ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення суду першої інстанції в частині строку, з якого має бути поновлена виплата пенсії.

4. Ухвалою суду 22.11.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.

5. Постановляючи зазначену ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 подана ОСОБА_2 як представником.

Проте, всупереч приписам статті 9 Закону України «Про нотаріат» до апеляційної скарги додано нотаріально засвідчену копію довіреності від 13.11.2016 з апостилем від 14.11.2016, зі змісту якої встановлено, що нотаріус ОСОБА_2 на своє ім`я вчинив нотаріальну дію, а саме засвідчив довіреність на представництво інтересів, у якій він є довіреною особою.

З огляду на це, на думку суду апеляційної інстанції, додана до апеляційної скарги копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_1 . Матеріали справи також не містять оригіналу або засвідченої у встановленому порядку копії вказаної довіреності.

6. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підписана представником за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

7. Ухвалою Верховного Суду від 10.01.2020 відкрито касаційне провадження.

8. Скаржник просив скасувати судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Вважає, що суд порушив норми процесуального права, оскільки матеріали справи містять довіреність від імені позивача і її дійсність і відповідність законодавству засвідчена печаткою. Більше того, надана суду копія довіреності додатково посвідчена нотаріально нотаріусом України, що вкотре підтверджує її відповідність діючому законодавству, а тому суд апеляційної інстанції безпідставно ухвалив рішення про повернення апеляційної скарги через не підтвердження повноважень особи, яка її підписала.

9. 20 січня 2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, в якому відповідач просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

10. Оцінюючи доводи касаційної скарги, правильність застосування судом норм процесуального права, Суд дійшов таких висновків.

11. Відповідно до частин першої та другої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

12. Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року відповідає, а викладені в касаційній скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

13. Постановляючи ухвалу від 22.11.2019, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наявна в матеріалах справи копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_1 . Крім того, зазначено, що матеріали справи також не містять оригіналу або засвідченої у встановленому порядку копії вказаної довіреності.

14. Надаючи оцінку висновку суду апеляційної інстанції, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.

15. Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

16. Статтею 57 КАС України передбачено, що представником у суді може бути адвокат, законний представник, а у справах незначної складності представником може бути фізична особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

17. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

18. Відповідно до частини восьмої статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

19. З аналізу зазначених вище норм вбачається, що звернення до суду, в тому числі з позовною заявою чи апеляційною скаргою, через представника здійснюється лише на підставі належним чином оформленого документу, що посвідчує повноваження такого представника.

20. Зокрема, повноваження представника сторони мають бути підтверджені оригіналом довіреності, що посвідчує такі повноваження, або її копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії довіреності.

21. Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 подана ОСОБА_2 як представником. До матеріалів справи додано нотаріально засвідчену копію довіреності від 13.11.2016 з апостилем від 14.11.2016, зі змісту якої встановлено, що нотаріус ОСОБА_2 на своє ім`я вчинив нотаріальну дію, а саме засвідчив довіреність на представництво інтересів, у якій він є довіреною особою.

22. Верховний Суд у справі № 824/965/19-а (постанова від 20.08.2020), у справі №120/1299/19-а (постанова від 09.12.2020), які безпосередньо стосувалися оформлення повноважень ОСОБА_2 , дійшов такого висновку:

«… відповідно до імперативних положень статті 9 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ нотаріус та посадова особа органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі вчиняти нотаріальні дії на своє ім`я. Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил є недійсними».

23. Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.

24. Враховуючи викладене вище, а також обставини цієї справи колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, а доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

25. Суд звертає увагу на те, що судом апеляційної інстанції позивачу роз`яснено право на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом. Зазначеним правом позивач скористався, про що свідчить постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2020.

26. Частиною статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

27. Рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд ухвалив судове рішення при дотриманні норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

28. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 328, 342, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі №120/2182/19-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя Н.В. Коваленко