Справа № 640/10645/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Київ № 640/10645/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Корум Шахтспецбуд"
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними дій,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальності «Корум Шахтспецбуд» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо невручення акту перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076;

- зобов`язати Головне управління державної податкової служби у місті Києві утриматись від використання інформації та висновків викладених в акті перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076 у якості податкової інформації під час виконання функцій і завдань, покладених на Головне управління Державної податкової служби у місті Києві.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що контролюючий орган не здійснив передбачені Податковим кодексом України та Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727 дії, а саме не надав та не надіслав ТОВ «Корум Шахтспецбуд» акт перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076. Окрім цього, позивач стверджує, що чек на який посилається відповідач, як на доказ направлення акту перевірки засобами поштового зв`язку є несправжнім.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує, що акт перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076 надсилався позивачу засобами поштового зв`язку. Окрім цього, такий акт перевірки був вручений головному бухгалтеру ТОВ «Корум Шахтспецбуд». З урахуванням наведеного просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній наполягає на тому, що акт перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076 йому не надсилався, відповідний чек, як доказ направлення акту перевірки засобами поштового зв`язку є несправжнім та просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальності «Корум Шахтспецбуд», за наслідком якої складено акт перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076 (далі - акт перевірки).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У відповідності до пункту 77.1 статті 71 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (п. 77.9 ст. 77 ПК України).

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно із пунктом 86.3 статті 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Наказом Міністерства юстиції України від 20.08.2015 року №727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за №1300/27745 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами (далі - Порядок №727), який розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Податковий кодекс) та Митного кодексу України (далі - Митний кодекс) для застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів (далі - платники податків) дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Положеннями 2-3 розділу V Порядку №727 акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або застосовують консолідовану сплату та у випадках проведення документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, - протягом 10 робочих днів), з дотриманням визначених у пункті 5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок.

При цьому строк складення акта (довідки) документальної перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого Податковим кодексом та Митним кодексом.

Акт (довідка) документальної перевірки після його (її) реєстрації надається платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі), який зобов`язаний його підписати.

У разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноваженою ним особи) від підписання акта (довідки) документальної перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови, про що ставиться відмітка в акті (довідці) документальної перевірки.

Відмова платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) від підписання акта документальної перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

При цьому в акті про відмову від підписання акта (довідки) документальної перевірки ставиться відмітка про ознайомлення (відмову від ознайомлення) платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) зі змістом акта (довідки) документальної перевірки, а також про ознайомлення з наслідками такої відмови. Акт відмови від підписання акта (довідки) документальної перевірки в день його складання реєструється у окремому спеціальному журналі реєстрації актів контролюючого органу в порядку, визначеному пунктом 5 цього розділу.

Один примірник акта (довідки) документальної перевірки з відповідними додатками у день його підписання або відмови від підписання вручається (надсилається) платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі).

У разі відмови платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) від отримання примірника акта (довідки) документальної перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) за місцезнаходженням такий акт (довідка) надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У таких випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Згідно із пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що у разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням, такий акт або довідка надсилається платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

При цьому, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом встановлено, що листом від 25.03.2020 №3-00297 позивач звернувся до ГУ ДПС у м. Києві про надання акту документальної планової виїзної перевірки, за наслідком розгляду якого листом від 30.03.2020 №55903/10/26-15-05-01-06 ГУ ДПС у м. Києві надано завірену копію акту перевірки від 13.02.2020 №99/26-15-05-01-06/36103076 на 71 аркушах, на адресу ТОВ «Корум Шахтспецбуд», код 36103076, вул. Магнітогорська, б. 1А, м. Київ, 02122.

На вказаному листі міститься відмітка про отримання акту 30.03.2020 року головним бухгалтером ТОВ «Корум Шахтспецбуд».

Між тим, 31.03.2020 позивач звернувся із запитом на отримання публічної інформації вих. №З-0099, у якому просив надати інформацію про причини не вручення акту перевірки безпосередньо посадовим особам товариства, копію документів, які підтверджують направлення акту перевірки засобами поштового зв`язку, копію супровідного листа, з яким було відправлено акт перевірки, інформацію та копію підтверджуючих документів про те, чи було отримано контролюючим органом від поштового оператора повідомлення про вручення (або невручення/неможливість вручення) поштового відправлення з актом перевірки.

Листом від 06.04.2020 №59488/10/26-15-05-01-06 ГУ ДПС у м. Києві повідомило ТОВ «Корум Шахтспецбуд», що акт перевірки скеровано із повідомленням про вручення на адресу ТОВ «Корум Шахтспецбуд», код 36103076, вул. Магнітогорська, б. 1А, м. Київ, 02122, трек-номер поштового відправлення 152, і яке вручено 30.03.2020 о 13:44.

Також, листом від 13.04.2020 №676/9/10/26-15-05-01-06 відповідач повідомив позивача про аналогічні обставини, викладені у листі від 06.04.2020 №59488/10/26-15-05-01-06.

Між тим, позивач у позовній заяві вказує, що трек-номер поштового відправлення 152 є недійсним.

Суд проаналізувавши матеріли адміністративної справи звертає увагу на те, що в них наявний лист Державної податкової служби України від 07.05.2020 №15437/6/99-00-05-14-01-06 за запит ТОВ «Корум Шахтспецбуд» від 29.04.2020 №З-0122, де повідомляється, що інформація щодо чека, копія якого додана до листа в базах даних ДПС відсутня. При цьому, за даними інформаційних баз ДПС до 13.07.2019 визначений кінцевий термін дії реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером , який зареєстрований АТ «Укрпошта».

Також, в матеріалах справи містяться пояснення ПАТ «Укрпошти» від 27.04.2020 про те, що чек на рекомендований лист 152 на ТОВ «Корум Шахтспецбуд» на суму 53,00 грн. не є дійсним, тому що оператор ОСОБА_1 не працює на ВПЗ 02015 з 08.2019 року та чек старого касового апарату, яких на ВПЗ 02015 немає більше року.

У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які, в контексті положень частини 2 статті 72 КАС України встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас, положеннями частини 1 статті 75, частини 1 статті 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідач заперечуючи проти задоволення адміністративного позову не надав суду належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт направлення позивачу акту перевірки та достовірність чеку на рекомендований лист №152, що, в свою чергу, свідчить про не спростування ним доводів ТОВ «Корум Шахтспецбуд» в цій частині.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи вищевикладене суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління державної податкової служби у місті Києві щодо не надсилання акту перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076 в порядок та спосіб встановлений Податковим кодексом України.

Між тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій контролюючого органу щодо не вручення акту перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076, оскільки, як свідчать матеріали адміністративної справи останній був вручений 30.03.2020 року головну бухгалтеру ТОВ «Корум Шахтспецбуд», про що міститься його відмітка (підпис) на листі ГУ ДПС у м. Києві від 30.03.2020 року №55903/10/26-15-05-01-06.

Суд відмічає, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що головним бухгалтером не отримувався відповідний акт та/або що така особа не працює в ТОВ «Корум Шахтспецбуд».

Тобто, за наявних документів в матеріалах справи суд констатує, що акт перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076 отримано позивачем 30.03.2020 року.

Додатково суд звертає увагу, що позивач на аркуші 2 позовної заяви, абзац 4 вказує, що стоном на дату подання позову відповідачем так і не вручено примірник оригіналу акту перевірки, однак вказане не відповідає дійсності, оскільки ТОВ «Корум Шахтспецбуд» до позовної заяви долучено акт перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076, що беззаперечно свідчить про факт його отримання останнім.

Зважаючи на наведене позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Що ж стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача утриматися від вчинення певних дій суд зверне увагу на наступне.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Судом встановлено, що на підставі акту перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.04.2020 року №0106, №0106, №0106. Вказане, в свою чергу, свідчить про реалізацію контролюючим органом покладених на нього завдань шляхом використання акту перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076 у якості податкової інформації, яка лягла в основу прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, на думку суду, станом на час вирішення спору по суті відсутні підстави для зобов`язання відповідача утриматися від вчинення певних дій, оскільки такі дії вже вчинені. При цьому, суд наголошує, що оцінку змісту акту перевірки, у тому числі, виявлені контролюючим органом порушення має здійснюватися у разі оскарження ТОВ «Корум Шахтспецбуд» податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі відповідного акту.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4204,40 грн. З огляду на часткове задоволення позовних вимог сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2102,20 грн.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальності «Корум Шахтспецбуд» (02122, м. Київ, вул. Магнітогорська, б. 1А, ) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання утриматися від вчинення дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо не надсилання Товариству з обмеженою відповідальності «Корум Шахтспецбуд» акту перевірки від 13.02.2020 року №99/26-15-05-01-06/36103076 в порядок та спосіб визначений Податковим кодексом України.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Корум Шахтспецбуд» (02122, м. Київ, вул. Магнітогорська, б. 1А, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева