Справа № 580/5493/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року справа № 580/5493/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бондаренко А.В.,

представників позивача - Оберемка І.І. (згідно з довіреністю), Івашини І.П. (згідно з посадою),

представника відповідача - Білоуса В.Ю.(у порядку самопредставництва),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

03.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ПЛЮС" (18028, Черкаська обл., місто Черкаси, провулок Анатолія Пашкевича, будинок 8/1; ) (далі - позивач) подало у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі - відповідач) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) від 02.09.2020 № про застосування штрафних санкцій на суму 50619,00грн.

Додатково просило судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування зазначено про прийняття спірного рішення за відсутності факту податкового порушення щодо використання позивачем придбаного легкового автомобіля.

Ухвалою від 08.12.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та вирішив її розглянути правилами спрощеного провадження.

17.12.2020 суд задовольнив клопотання позивача та постановив ухвалу про розгляд справи з повідомленням і викликом сторін у відкрите судове засідання.

22.12.2020 відповідач надав суду відзив з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Вказує, що спірне рішення прийняв у зв`язку з тим, що позивач не обґрунтовано включив до податкового кредиту суму податку на додану вартість (далі - ПДВ) за придбане та імпортованеавто, що не використовує у власній господарській діяльності, чим занизив податкове зобов`язання з ПДВ станом на 31.05.2020.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до даних ЄДРПОУ позивач створений як юридична особа з 07.10.2016. Станом на час судового вирішення спору зареєстровані види його господарської діяльності: 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна (основний), 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у., 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

25.02.2020 одноособовий учасник позивача - ОСОБА_1 прийняв рішення №8 щодо придбання вAutohausHoschGmbHавтомобіля AUDYA6 allroad, 2018 року випуску, ціною до 35000,00 євро (без ПДВ) з терміном постачання до 01.04.2020. Також доручив керівнику підприємства - директору ОСОБА_2 укласти зі вказаним підприємством договір та після отримання поставити його на облік.

27.02.2020 позивач уклав договір поставки №663Т з AutohausHoschGmbH, згідноз яким купив автомобіль AUDYA6 allroad, 2018 року випуску з пробігом 28.170км. Вказаний автомобіль, вартістю 32790 євро, прибув 16.03.2020 в режимі імпорт на митну територію України, що підтверджується відомостями електронної митної декларації №UA100530/2020/015612.

Свідоцтвом НОМЕР_1 підтверджується набуття позивачем права власності (державна реєстрація) на вказаний автомобіль 19.05.2020.

Актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, типової форми №ОЗ-1, що затверджена наказом Мінстату України від 29.12.1995 №352, підтверджується введення позивачем зазначеного автомобіля в експлуатацію на підставі наказу від 19.05.2020 №4.

Позивач обліковує вказаний автомобіль вартістю 106051,22грн на рахунку 105, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю за період 19.05.2020-31.12.2020. Повідомленням форми 20-ОПП та електронною квитанцією №2 підтверджується, що позивач повідомив відповідача 22.06.2020 про його використання, як основного засобу, за адресою: м.Черкаси, провул.А.Пашкевича, 8.Оборотно-сальдовими відомостями за 2020 рік щодо рахунку 131 «Знос основних засобів» щодо необоротних активів (вказаного автомобіля) підтверджується щомісячне нарахування позивачем амортизаційних відрахувань.

Подаючи 19.06.2020 звітність з ПДВ за травень 2020 року, позивач задекларував від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту в розмірі 202475грн та надав відповідачу заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4 до декларації з ПДВ) на таку суму коштів.

Тому відповідач на підставі наказу від 15.07.2020 №749 призначив документальну позапланову невиїзну перевірку правомірності нарахування позивачем вказаного від`ємного значення за період з 01.03.2020 до 31.07.2020, 01.05.2020 до 31.05.2020, яку доручив провести головному державному ревізору-інспектору відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб - ОСОБА_3 тривалістю один робочий день.

27.07.2020 вказаний ревізор провела перевірку з відома посадових осіб позивача, про що склала довідку №129/23-00-04-0208/40882544 про відсутність порушень в частині достовірності нарахування від`ємного значення згаданої вище різниці податкового зобов`язання з ПДВ і податкового кредиту та нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2020 року (далі - Довідка). Довідка підписана зазначеним ревізором і керівником позивача.

Листом від 30.07.2020 №5063/23-97-04-0605ГУ ДФС України у Черкаській області надіслало відповідачу письмове пояснення керівника позивача та повідомило. У результаті проведеного аналізу ризикових постачальників ТОВ «ЮБМ плюс» не встановлено. Відповідно до інформації в АІС «Податковий блок» у березні 2020 року автомобіль, за рахунок придбання якого в підприємства виникло від`ємне значення ПДВ, в режимі імпорту ввезений на територію України.

Згадане письмове пояснення відібране старшим оперуповноваженим з ОВС ОУ ГУ ДФС у Черкаській області підполковником податкової міліції ОСОБА_4 у Івашиної І.П. - директора позивача, яка зазначила про види діяльності підприємства, використання нежитлових приміщень у господарській діяльності. Щодо автомобіля вказала про його придбання у березні 2020 року, його оплату та взяття на баланс підприємства, мету використання його в господарській діяльності - для її пересування. Також вказала, що автомобіль не використовується, оскільки не має посвідчення водія та проходить відповідне навчання.

30.07.2020 згаданий вище головний державний ревізор склала акт №133/23-00-04-0208/40882544 про проведення на підставі вказаного вище наказу тієї ж податкової перевірки позивача (далі - Акт). У висновках зазначила про виявлене порушення позивачем вимог п.198.5 ст.198, п.п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за травень 2020 року на 202475,00грн та суму бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2020 року на вказану суму коштів.

В описовій частині Акту зазначено про підтвердження імпорту для позивача вказаного вище автомобіля та врахування отриманого в результаті згаданого вище опитування письмового пояснення директора позивача і факту введення його в експлуатації. На цій підставі зазначено про виявлення порушення позивача, що виразилося у не нарахованому податковому зобов`язанні на імпорт зазначеного автомобіля, що включено до податкового кредиту, який не використовувався в оподатковуваних операціях, на суму ПДВ 202475,00грн. За результатом звірки даних підтверджено в Державній митній службі України сплату ПДВ на вказану суму. Станом на дату подання податкової декларації за травень 2020 року за даними системи електронного адміністрування сума ліміту становить 203530,грн.

Зазначений Акт підписаний ревізором, платником не підписаний. Відповідач листом (вих.від 31.07.2020 №16004/23-00-04-0214), підписаним в.о.заступника начальника - Гришком С., направив його позивачу з повідомленням, що Довідку треба вважати такою, що створена помилково та відкликає її.

02.09.2020 відповідач прийняв спірне ППР №, яким, посилаючись на Акт, за порушення п.198.5 ст.198, п.п.200.1, 200.4 ст.200 ПК України, зменшив суму бюджетного відшкодування позивача на 202475,00грн та застосував штраф 25% (50619,00грн).

Для вирішення спору суд урахував вимогу ст.19 Конституції України щодо обов`язку органів державної влади та її посадових і службових осіб діяти в межах, порядку і спосіб, що визначені законом.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума на підставі п.200.4:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування відповідно до п.200.9 вказаної статті ПК України визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Вказаних вимог закону позивач дотримався.

Відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п.200.11 ст.200 ПК Україниконтролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:

за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затверджений наказом Міністерства фінансів України20.08.2015 №727, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745 (далі - Порядок).

Пунктом другим розділу І вказаного Порядку визначено, що довідка документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, акт і довідка є самостійними документами, що відображають протилежні результати перевірки: про встановлення фактів порушення та про їх відсутність відповідно.

У заявлених спірних правовідносинах Акт не містить відомостей щодо підстав відкликання Довідки. Водночас перевірка позивача проводилася на підставі наказу від 15.07.2020 №749, тривалість якої визначео один робочий день. Обгрунтованих підстав для проведення перевірки 30.07.2020 (дата Акту) після підписання Довідки від 27.07.2020 відповідачем не доведено.

Згідно з п.1 розділу V Порядку до підписання акта (довідки) документальної перевірки враховуються пояснення (у разі наявності), надані посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) під час перевірки.

У разі виникнення спірних питань та/або надання заперечень, додаткових документів щодо встановлених перевіркою порушень такі питання та заперечення можуть бути винесені на розгляд постійних комісій із розгляду спірних питань при відповідних контролюючих органах.

Відповідно до п.3 розділу V Порядку Акт (довідка) документальної перевірки після його (її) реєстрації надається платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі), який зобов`язаний його підписати.

У разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноваженою ним особи) від підписання акта (довідки) документальної перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови, про що ставиться відмітка в акті (довідці) документальної перевірки.

Відмова платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) від підписання акта документальної перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

При цьому в акті про відмову від підписання акта (довідки) документальної перевірки ставиться відмітка про ознайомлення (відмову від ознайомлення) платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) зі змістом акта (довідки) документальної перевірки, а також про ознайомлення з наслідками такої відмови. Акт відмови від підписання акта (довідки) документальної перевірки в день його складання реєструється у окремому спеціальному журналі реєстрації актів контролюючого органу в порядку, визначеному пунктом 5 цього розділу.

Один примірник акта (довідки) документальної перевірки з відповідними додатками у день його підписання або відмови від підписання вручається (надсилається) платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі).

У разі відмови платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) від отримання примірника акта (довідки) документальної перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків (керівника платника податків або уповноваженої ним особи) за місцезнаходженням такий акт (довідка) надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У таких випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Акт щодо відмови позивача від підпису Акту не складено. Матеріали податкової перевірки не містять доказів щодо підстав відкликання Довідки, що підписана ревізором і платником, та обставин необхідності подальшого складання Акту, що платником не підписаний.

Наявність правових підстав для відкликання результатів податкової перевірки не підтверджена.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів

Згідно з підпунктом «г» п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Вказаний вище Акт не містить відомостей відповідно до вимог п.5 розділу ІІ Порядку щодо доказів призначення або фактичного використання (активної поведінки) позивачем автомобіля в операціях, що не є його господарською діяльністю. У заявлених спірних правовідносинах відсутні належні, допустимі та достовірні докази використання позивачем вказаного вище автомобіля в операціях, що не є господарською діяльністю позивача.

Використання відповідачем письмового пояснення керівника позивача, відібраного оперативним працівником територіального управління ДФС, не обґрунтоване, оскільки у ньому відсутні відомості про те, в яких саме операціях автомобіль використаний. Відсутність права керівника підприємства на управління транспортним засобом не свідчить про його використання не за призначенням власника або зміну цілей його придбання платником. Крім того правова природа таких пояснень не відповідає показам свідка з огляду на те, що відібрані вони без попередження про кримінальну відповідальність та не відповідачем для проведення податкової перевірки. Тому письмове пояснення не володіє ознаками достовірності та допустимості, а отже, не є доказом.

Відповідно до ч.1 ст.115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником:

1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу;

2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності;

3) одержаних доходів;

4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як встановлено вище, мета і призначення придбання автомобіля щодо використання у господарській діяльності визначене засновником позивача відповідно до вказаного вище рішення №8. Автомобіль облікований у бухгалтерському обліку позивача, як основний засіб, прийнятий ним в експлуатацію. Позивач нараховує щомісячно амортизаційні відрахування. Введення позивачем автомобіля в експлуатацію актом підтверджують намір його використати саме позивачем.

Жодним доказом не підтверджено доводи відповідача, що автомобіль призначений для використання або почав використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю позивача. Отже, не доведено зафіксоване в Акті порушення позивачем вимог п.«г» п.198.5 ст.198 ПК України та, відповідно, п.п.200.1, 200.4 ст.200 ПК України.

Згідно з п.123.1 ст.123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Оскільки факт податкового порушення позивача не підтверджений, нарахування штрафу спірним ППР не відповідає вимогам закону.

Відповідач не довів, що у заявлених спірних правовідносинах діяв з дотриманням вимог щодо порядку проведення перевірки та обґрунтованість твердження про допущення позивачем податкового порушення. Тому суд дійшов висновку, що спірне ППР є протиправним і підлягає скасуванню у повному обсязі.

Абзацом першим ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 26.11.2020 №98 про сплату за звернення до адміністративного суду судового збору за звернення з позовною заявою в розмірі 3796,41грн.

Зважаючи на результат вирішеного спору, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ПЛЮС" (18028, Черкаська обл., місто Черкаси, провулок Анатолія Пашкевича, будинок 8/1; ).

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) від 02.09.2020 №.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ ПЛЮС" (18028, Черкаська обл., місто Черкаси, провулок Анатолія Пашкевича, будинок 8/1; ) судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в розмірі 3796,41грн (три тисячі сімсот дев`яносто шість гривень сорок одну копійку).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення виготовлене у повному обсязі та підписане 01.02.2021.