Справа № 300/3554/20
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
"29" січня 2021 р. Справа № 300/3554/20
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Гундяка В.Д., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС Трейд ІФ» до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-
ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
28.01.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС Трейд ІФ» (надалі позивач) подало до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження №64166653 від 18.01.2021 року, яке відкрите на підставі постанови Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 24.11.2020 за №200650 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС Трейд ІФ» штрафу в розмірі 34 000,00 грн, до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі.
Дана заява мотивована тим, що позивачем 27.01.2021 року отримано постанову Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 18.01.2021 за №64166653 про відкриття виконавчого провадження на підставі оскаржуваної в цій справі постанови відповідача. На переконання представника позивача, проведення виконавчих дій призведе до того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС Трейд ІФ» понесе додаткові витрати, тому, вжиття судом заходів забезпечення позову спириятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС Трейд ІФ» про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку, що в її слід задовольнити частково з наступних мотивів.
Відповідно до вимог частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно із частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Таким чином, статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства Українивизначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності хоча б однієї з підстав: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Отже, інститут забезпечення адміністративного позову дає можливість суду до прийняття рішення у справі вжити заходів щодо забезпечення позовних вимог, якщо існує небезпека неспіврозмірного заподіяння шкоди інтересам позивача, або якщо внаслідок невжиття цих заходів захист прав особи стане утрудненим або неможливим, в тому числі унеможливить у зв`язку з цим виконання рішення суду. Існування такої небезпеки повинно бути реальним і доведене належними доказами.
Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт та установлені адміністративно-господарські штрафи, які застосовуються до автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до частин 5, 7, 8 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України, крім адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим частини першоїстатті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, які зараховуються до державного дорожнього фонду.
Законом України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» є виконавчим документом та за умови відсутності факту добровільного виконання такого рішення органу державного контролю, вона підлягає примусовому виконанню у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Судом встановлено, що на підставі заяви про примусове виконання оскаржуваної постанови за №200650 від 24.11.2020 року, Івано-Франківським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), 18.01.2021 відкрито виконавче провадження за №64166653 про стягнення з позивача штрафу в розмірі 34 000,00 грн.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що примусове виконання оскаржуваної постанови про накладення штрафу може призвести до значної шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на кошти, майно тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або обмеження у користуванні таким майном.
Положеннями частини 1 статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
В зв`язку із вищенаведеним, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача у вигляді стягнення не лише суми штрафної санкції, яка є спірною, а й стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, а також у вигляді арешту його майна, розрахункових рахунків та інше, сукупність наведених обставин вказує на існування об`єктивної необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оскаржуваною постановою.
Відповідно до чинного законодавства України, зупинення виконавчого провадження входить у виключну компетенцію державного виконавця, а не суду, відтак позивачем обрано невірний спосіб забезпечення позову. Тому заява в частині визначення способу забезпечення позову до задоволення підлягає частково.
За таких обставин, подана заява про забезпечення позову, є частково обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню в частині.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 150, 153, 154, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС Трейд ІФ» про забезпечення позову задовольнити частково.
Забезпечити позов у адміністративній справі №300/3554/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС Трейд ІФ» до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа постанови Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №200650 від 24.11.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС Трейд ІФ» штрафу в розмірі 34 000,00 грн., до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі - №300/3554/20.
В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.
Згідно ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з 29.01.2021, як дня складення повного судового рішення.

Суддя Гундяк В.Д.