Справа № 480/2486/19
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 р.Справа № 480/2486/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Приходченка О.В.

представника відповідача Кошеленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу () на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 11.12.19 року по справі № 480/2486/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, в якому просив суд скасувати рішення, податкові повідомлення-рішення та вимоги про сплату боргу (недоїмки).

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що відповідачем за наслідками позапланової виїзної документальної перевірки винесено 04.01.2019 податкові повідомлення-рішення та рішення, яким збільшено податкові зобов`язання позивача, застосовано штрафні (фінансові) санкції. Крім того, відповідачем винесено податкові вимоги.

З такими рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними. З акту перевірки вбачається, що за висновком відповідача позивач мав перебувати на загальній системі оподаткування, а не на спрощеній. Інші порушення є похідними від зазначеного.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення № від 04.01.2019р. про застосування штрафних санкцій в сумі 340 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності.

Визнано протиправним та скасовано рішення № від 04.01.2019р. про застосування штрафних санкцій в сумі 28 962,21 грн. за донарахування єдиного внеску.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2019р. про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 188 139,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 47 034,75 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2019р. про застосування штрафних санкцій на суму 510 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2019р. про збільшення зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 049 694,40 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 209 938,88 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2019р. про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 510 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2019р. про застосування штрафних санкцій за платежем "Адміністративні та інші санкції" на суму 510 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2019р. про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 340 гри.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2019р. про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 944 724,96 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 236 181,24 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 04.01.2019р. про визначення суми грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 78 727,08 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 19 681,77 грн.

Визнано протиправним та скасовано вимогу від 04.01.2019р. № Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 99 239,36 грн.

Визнано протиправним та скасовано вимогу №Ф- 899-52 від 07.02.2019 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 128 503,26 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що що ФОП ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю промисловими та продовольчими товарами благодійним організаціям. Первинні документи, що підтверджують факт поставки товару покупцю вддсутні.

Відповідач зазначає, що ФОП ОСОБА_1 , фактично здійснював вид діяльності 47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, а не 47.91 роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.

У звязку з неправірним застосуванням спрощеної системи оподаткування у 2015 році ФОП ОСОБА_1 повинен був перейти на загальну систему оподаткування з 01.01.2016р та надавати до ДПІ декларації про майновий стан і доходи за відповідні звітні періоди.

Відповідач зазначає, що перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 в результаті порушень платником податків п. 177.1, п. 177.2 п. 177.3, п. 177.4 ст.177 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, встановлено його заниження на суму 944724,96 грн.

Первинні документи, що підтверджують замовлення покупцем та транспортування товару відсутні.

Згідно письмового пояснення платника-податків ОСОБА_1 , замовлення на товар приймав в телефонному режимі, здійснював закупку замовленого товару на ринках України та доставляв покупцю власним транспортом. Первинних документів, щодо походження товару та його транспортування відсутні.

Відповідач звертає увагу, що ФОП ОСОБА_1 перебуваючи на загальній системі оподаткування сукупно перевищив суму від здійснення операцій з постачання товарів (послуг) 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), протягом останніх дванадцяти календарних місяців. За період з 12.05.2015р. по 31.12.2015р. обсяг виручки від реалізації товарів ФОП ОСОБА_1 склав 1 254260,00 грн. згідно поданої декларації платника єдиного податку № від 14.01.2016року.

На думку відповідача, Головне управління ДФС у Сумській області висновки акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 13.12.2018 р. №7407/18-28-13-03/ НОМЕР_1 /355 є такими, що відповідають фактичним обставинам, складеним у відповідності до норм чинного законодавства та є правомірними та обґрунтованими.

Позивач скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому зазначає що здійснював роздрібну торгівлю через інтернет, шляхом розміщення інформації про свій товар, ціну та засоби зв`язку з ним, як продавцем на власному інтернет сайті та на інших інтернет сайтах з продажу різних товарів, а також приймав заказ на товар за допомогою телефонного зв`язку та отримання повідомлень на електронну адресу.

Позивач зазначає, що у нього під час здійснення діяльності був власний інтернет сайт, для розміщення якого в мережі інтернет, ОСОБА_1 орендував хостинг та доменне ім`я. На сайті була розміщена інформація про товар, а також номер телефона та адреса електронної пошти позивача для здійснення замовлення. Після припинення діяльності у червні 2017 р.. позивач припинив користуватися сайтом та припинив оренду хостинга та доменного ім`я. Також позивач розміщував інформацію про товар та засоби зв`язку для замовлення на інших сайтах і інтернет площадках, створених спеціально для реклами товару та замовлень.

Позивач вважає, що вид і спосіб здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 відповідав реєстраційним даним - КВЕД 47.91. Про способи отримання замовлень на товар, ОСОБА_1 надавав усні та письмові пояснення, на які є посилання в акті перевірки(абз. 1 ст. 15) та у відзиві Відповідача на позовну заяву.

В свою чергу, перебування позивача на спрощеній системі оподаткуванні було правомірним та законним. А відповідно й сплата податків Позивачем була здійснена у розмірах та за ставкою оподаткування, згідно діючого законодавства,

На думку позивача, судом першої інстанції були з`ясовані обставини, які свідчать про здійснення позивачем господарської діяльності у відповідності до реєстраційних даних, а також обставини, що стосуються правомірності перебування позивача на спрощеній системі оподаткування і того, що він був платником єдиного податку другої, а потім третьої групи та відповідно не був зобов`язаний реєструватися платником ПДВ.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 12.05.2015 по 22.06.2017.

За наслідками перевірки 04.01.2019 винесено податкові повідомлення-рішення податкові повідомлення-рішення від 04.01.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на 188 139,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 47 034,75 грн.; № про застосування штрафних санкцій на суму 510 грн.; № про збільшення зобов`язання з ПДВ на суму 1 049 694,40 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 209 938,88 грн.; № про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 510 грн.; № про застосування штрафних санкцій за платежем "Адміністративні та інші санкції" на суму 510 грн.;№ про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 340 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 944 724,96 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 236 181,24 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на 78 727,08 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 19 681,77 грн.; рішення від 04.01.2019 № про застосування штрафних санкцій в сумі 340 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності; № про застосування штрафних санкцій в сумі 28 962,21 грн. за донарахування єдиного внеску. Також відповідачем винесено вимогу від 04.01.2019р. № Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 99 239,36 грн. та вимогу №Ф- 899-52 від 07.02.2019 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 128 503,26 грн. ( а.с.29-47, 83).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими, отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення та вимоги підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити, зокрема, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки. Документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Як передбачено пп.2 п. 291.4 ст. 291 ПК України, друга група суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності - це фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Згідно з пунктом 293.2 ст. 293 ПК України визначено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема, - для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пунктів 295.1, 295.2 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Як передбачено, пунктами 292.1, 292.16 статті 292 ПК України, визначення доходу здійснюється для цілей оподаткування єдиним податком та для надання права суб`єкту господарювання зареєструватися платником єдиного податку та/або перебувати на спрощеній системі оподаткування. Право на застосування спрощеної системи оподаткування в наступному календарному році мають платники єдиного податку за умови неперевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого для відповідної групи платників єдиного податку. При цьому якщо протягом календарного року платники першої і другої груп використали право на застосування іншої ставки єдиного податку у зв`язку з перевищенням обсягу доходу, встановленого для відповідної групи, право на застосування спрощеної системи оподаткування в наступному календарному році такі платники мають за умови неперевищення ними протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що на виконання пункту 296.2 статті 296 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу. Така податкова декларація подається, якщо платник єдиного податку не допустив перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та/або самостійно не перейшов на сплату єдиного податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої групи.

Платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп, або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом (підпункт 296.5.1 пункту 296.5 статті 296 ПК України).

Як передбачено пунктом 296.1 статті 296 ПК України, платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

Підпунктом 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Згідно з підпунктом 296.5.2 пункту 296.5 статті 296 ПК України, у податковій декларації окремо відображаються обсяг доходу, оподаткований за ставками, визначеними для платників єдиного податку першої та другої груп, та обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків, обсяг доходу, оподаткований за новою ставкою єдиного податку, обраною згідно з умовами, визначеними цієї главою, авансові внески, встановлені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України встановлено обов`язок платника єдиного податку перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що доходом від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб`єктом підприємницької діяльності в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій). Тобто, до доходу від реалізації товарів (робіт, послуг) необхідно включати суми всіх коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок або (та) в касу платника єдиного податку підприємця у звітному податковому періоді.

Колегія суддів вважає, що застосовувати спрощену систему оподаткування та бути платником єдиного податку мають право лише ті суб`єкти господарювання, які відповідають певним критеріям. Якщо особа перебувала на спрощеній системі оподаткування в поточному році, але отримала дохід більший, ніж встановлений обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку, така особа не має право застосовувати спрощену систему оподаткування в наступному році.

З матеріалів справи, зокрема з акту перевірки вбачається, що з 01.06.2015 позивач перебував на спрощеній системі оподаткування 2 групи. З 01.10.2015 по 22.06.2017 був платником єдиного податку 3 групи, сплачував єдиний податок. В частині своєчасності подання звітності відповідачем порушень не виявлено.

У 2015 та у 2016 роках позивач отримав дохід у розмірі, що перевищує 1 млн. грн. Відповідач вважає, що позивач був зобов`язаний зареєструватися платником ПДВ. З таким твердженням суд погодитись не може. Відповідно до ст. 181 п. 181.1 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Отже, перебував на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку другої, а потім третьої групи. Відповідно, не зобов`язаний був реєструватися платником ПДВ, а висновки відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 порушив умови перебування на спрощеній системі оподаткування. Здійснював роздрібну торгівлю отримуючи замовлення телефоном та самостійно доставляв товари. Така діяльність не відповідає виду економічної діяльності КВЕД 47.91, який відображений у його заявах про застосування спрощеної системи оподаткування та реєстрі платників єдиного податку.

За таких обставин, доходи, отримані позивачем від роздрібної торгівлі, не відображені у його звітності належним чином. Мали обліковуватись та оподатковуватись за загальною системою оподаткування. На підставі цього відповідачем зроблено висновок про заниження позивачем доходів, що і стало підставою для винесення рішень, які оскаржуються позивачем. Колегія суддів, вважає такі висновки суд вважає помилковими.

У ході перевірки самим відповідачем надано пояснення, що замовлення ним отримувались електронною поштою та телефоном. Доставку здійснював власним транспортом (а.с. 108). У судовому засіданні представником позивача повідомлено, що позивач мав свій власний сайт у мережі інтернет на якому розміщував інформацію про товари та інформацію про засоби зв`язку та спосіб замовлення товарів. Підприємницька діяльність позивачем припинена, у зв`язку з чим і проводилась перевірка відповідачем. Сайт ліквідований.

Відповідно до розділу 1 "Національного класифікатора України Класифікація видів економічної діяльності К 009:2010", прийнятого Наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 № 457 він встановлює основи для підготовлення та поширення статистичної інформації за видами економічної діяльності. Основний принцип КВЕД полягає в об`єднанні підприємств, що виробляють подібні товари чи послуги або використовують подібні процеси для створення товарів чи послуг (тобто сировину, виробничий процес, методи або технології), у групи.

Основне призначення КВЕД - визначати та кодувати основні та другорядні види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, фізичних осіб підприємців. Основний вид економічної діяльності - це визначальна ознака у формуванні та стратифікації сукупностей статистичних одиниць для проведення державних статистичних спостережень.

Органи державної статистики розраховують основний вид економічної діяльності на підставі даних державних статистичних спостережень відповідно до статистичної методології за підсумками діяльності підприємств за рік.

Відповідно до "Методологічних основ та пояснень до позицій Класифікації видів економічної діяльності", затверджених Наказом Держкомстату від 23.12.2012 № 396 клас 47.91 "Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет" включає роздрібну торгівлю за допомогою компаній поштового замовлення або мережі Інтернет, тобто діяльність із роздрібної торгівлі, де покупець здійснює свій вибір, засновуючись на рекламних оголошеннях, каталогах, інформації веб-сайтів чи будь-якій іншій рекламній продукції, та здійснює замовлення поштою, телефоном або через мережу Інтернет (зазвичай за допомогою спеціальних засобів, розміщених на веб-сайті).

Товар, який купується, може бути або безпосередньо завантажений з інтернет-сайту, або доставлений покупцеві. Цей клас включає: роздрібну торгівлю будь-якими товарами за допомогою компаній поштового замовлення; роздрібну торгівлю будь-якими товарами в мережі Інтернет, а також пряму торгівлю за допомогою телебачення, радіо та за телефоном; діяльність з роздрібної торгівлі Інтернет-аукціонів.

Дослідивши матеріали справи та аналізуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку, що зазначений позивачем у поясненнях спосіб здійснення роздрібної торгівлі відповідає КВЕД 47.91, а висновок відповідача про наявність порушень є хибним. Враховуючи, що інші висновки про вчинення позивачем порушень безпосередньо пов`язані з висновком про здійснення діяльності, яка не відповідає КВЕД за яким позивач знаходився на спрощеній системі оподаткування, колегія суддів вважає такі висновки та прийняті відповідачем рішення також помилковими.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем та протягом періоду, що підлягав перевірці, здійснював діяльність за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності, як платник єдиного податку другої, а потім третьої групи. Основним видом його діяльності є роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (код КВЕД 47.91). Тобто вид його господарської діяльності дозволяє йому перебувати на спрощеній системі оподаткування і бути платником другої, а потім третьої групи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що необхідність визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.01.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на 188 139,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 47 034,75 грн.; № про застосування штрафних санкцій на суму 510 грн.;№ про збільшення зобов`язання з ПДВ на суму 1 049 694,40 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 209 938,88 грн.; № про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 510 грн.; № про застосування штрафних санкцій за платежем "Адміністративні та інші санкції" на суму 510 грн.;№ про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 340 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 944 724,96 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 236 181,24 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на 78 727,08 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 19 681,77 грн.; рішення від 04.01.2019 № про застосування штрафних санкцій в сумі 340 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності; № про застосування штрафних санкцій в сумі 28 962,21 грн. за донарахування єдиного внеску. Також суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню вимогу від 04.01.2019р. № Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 99 239,36 грн. та вимогу №Ф- 899-52 від 07.02.2019 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 128 503,26 грн.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року по справі № 480/2486/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу () залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року по справі № 480/2486/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 02.02.2021 року