Справа № 360/3253/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року справа №360/3253/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Петрощук К.В., представника відповідача Подройко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Рименд» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року (повне судове рішення складено 09 листопада 2020 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/3253/20 (суддя в І інстанції Чернявська Т.І.) за позовом Приватного підприємства «Рименд» до Головного управління ДПС у Луганській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Петрощук Катерина Володимирівна, яка діє в інтересах Приватного підприємства «Рименд» (далі ПП «Рименд», платник податків), звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (далі ГУ ДПС у Луганській області, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі ДПС, відповідач-2), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Луганській області від 19 серпня 2020 року № 1851278/21760583 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати ДПС зареєструвати податкову накладну ПП «Рименд» від 29 липня 2020 року № 34 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її надходження.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що у зв`язку з отриманням від Приватного підприємства «Лідер» 29 липня 2020 року передоплати в розмірі 200 000,00 грн., з урахуванням Дт сальдо в сумі 88 690,12 грн. на користь позивача, на різницю на суму 117 717,21 грн., в тому числі ПДВ 19 619,62 грн., на виконання вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) складено податкову накладну від 29 липня 2020 року за № 34 та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з отриманою квитанцією від 13 серпня 2020 року податкову накладну від 29 липня 2020 року № 34 ДПС прийнято, але реєстрацію зупинено. Підставами для зупинення реєстрації зазначено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 29.07.2020 № 34 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку». Також позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/PK, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач, не погоджуючись з підставами зупинення реєстрації податкової накладної та враховуючи неконкретизовані пропозиції ГУ ДПС у Луганській області, які зазначені ним у квитанції від 13 серпня 2020 року про зупинення реєстрації, 14 серпня 2020 року відповідно до пункту 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі Порядок № 1165), направив на адресу Відповідача-1 повідомлення від 14 серпня 2020 року № 7 про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної від 29 липня 2020 року № 34, які, на думку позивача, повністю розкривають зміст господарської операції та підтверджують документальне оформлення укладеної господарської операції. Разом з вказаним повідомленням позивач направив на адресу відповідача-1 файли з копіями документів у вільному форматі.

Комісією ГУ ДПС у Луганській області 19 серпня 2020 року прийнято оскаржене рішення у зв`язку з ненаданням платником копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Також у рішенні № 1851278/21760583 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, як додаткова інформація зазначено, що не надано повного пакету документів до поданих повідомлень по податковим накладним для підтвердження реальності проведення господарських операцій, визначених в податкових накладних, а саме: відсутні пояснення та підтверджуючі документи щодо наявності техніки для здійснення розвантаження вагонів (навантажувачі, екскаватори тощо), письмові заявки на кожну партію товару для розвантаження, передбачені договором, договір оренди колії з Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансвагон», договір оренди складу тимчасового.

Представник позивача зазначила, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної від 29 липня 2020 року № 34 не містить вимог щодо подання конкретних документів позивачем, що свідчить про те, що перелік документів, який може підтвердити реальність господарської операції, визначає сам позивач. Однак в оскаржуваному рішенні такий перелік зазначається, що на думку позивача, свідчить про суперечність вимог зазначених у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 29 липня 2020 року № 34 та рішенні № 1851278/21760583 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням викладеного відповідач-2 мав зареєструвати податкову накладну ПП «Рименд» від 29 липня 2020 року № 34.

З посиланням на положення статті 201 ПК України, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі Порядок № 1246), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі Порядок № 1165), представник позивача вважала рішення ГУ ДПС у Луганській області від 19 серпня 2020 року № 1851278/21760583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 29 липня 2020 року № 34 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а податкову накладну від 29 липня 2020 року № 34 такою, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання до ДПС.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги фактично зазначені доводи, аналогічні висловленим у позовній заяві та додаткових поясненнях, які містяться в матеріалах справи. Апелянт, з посиланням на правову позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, вказує на невідповідність висновків суду приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, й обставинам справи, зазначає про наявність підстав задоволення позовних вимог. Представник позивача звертає увагу апеляційного суду саме на предмет спору у цій справі та підстави зупинення реєстрації податкової накладної (п. 8 Критеріїв ризиковості), та як наслідок, на необхідності дослідження саме таких питань, оскільки судом першої інстанції надавалась оцінка виключно сумі, на яку виписано податкову накладу.

У відзиві на апеляційну скаргу Відповідачем-1 висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ПП «Рименд» з 01 січня 2020 року зареєстровано платником податку на додану вартість, про що свідчить витяг з Реєстру платників податку на додану вартість від 12 лютого 2020 року № 025 (а.с.22).

Між ПП «Рименд» та Приватним підприємством «Лідер» 30 квітня 2020 року укладено договір № 30/04 про надання послуг, у пункті 1.1 якого визначено обов`язок позивача за завданням замовника надавати за плату послуги із розвантаження вантажу з залізничних вагонів по станції м. Рубіжне (Луганська область), тимчасового зберігання розвантаженого вантажу та завантаження вантажу в автомобільний транспорт замовника. Згідно з пунктом 1.2 цього Договору розвантаження товару з залізничних вагонів здійснюється шляхом вивантаження товару з залізничних вагонів та перевезення товару на склад тимчасового зберігання. Розвантаження товару здійснюється у строк, який не може перевищувати 1 доби з моменту подання залізничних вагонів для розвантаження. У пункті 1.4 Договору вказано, що зберігання товару здійснюється на складі тимчасового зберігання, розташованого за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, площа Хіміків, будинок 2-Б. Згідно з пунктом 1.6 на кожну партію товару замовник надає письмову заявку, із зазначенням номерів вагонів, кількості вагонів, для узгодження з виконавцем. У пункті 2.1 Договору визначено, що вартість послуг за даним договором складає 7662,00 грн. з ПДВ за прийняття, розвантаження, тимчасове зберігання та завантаження товару в поданий замовником автотранспорт з 1 залізничного вагону. Вартість послуг за кожною заявкою вказується виконавцем в рахунках на сплату та в актах наданих послуг (пункт 2.2 Договору). Попередня оплата за цим договором становить 50 % вартості попередньої заявки замовника на надання послуг (пункт 2.4 Договору). Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом наданих послуг, який підписується повноважними представниками та скріплюється печатками в кінці кожного приймання вагонів протягом дії цього Договору. У акті зазначаються номери залізничних накладних, копії яких додаються до акта (пункт 2.8 Договору) (а.с.24-27, 92-93).

До цього договору 30 квітня 2020 року укладена додаткова угода, якою внесені зміни до пункту 2.1 розділу 2 Договору та викладено його в новій редакції: «Вартість послуг за цим Договором складає 111 (сто одинадцять гривень) 00 коп. з ПДВ за прийняття, розвантаження, тимчасове зберігання та завантаження 1 (однієї) тони товару в поданий замовником автотранспорт» (а.с.28,94).

Приватне підприємство «Лідер» платіжним дорученням від 29 липня 2020 року № 2598 сплатило ПП «Рименд» кошти в сумі 200 000,00 грн. згідно з призначенням платежу: «Оплата за договором № 30/04 від 30.04.2020, у т.ч. ПДВ 20 % - 33 333,33 грн.» (а.с.52,95).

Позивачем складено податкову накладну від 29 липня 2020 року № 34, в якій зазначено: постачальник (продавець) ПП «Рименд», отримувач (покупець) Приватне підприємство «Лідер», опис (номенклатура) товарів/послуг продавця - послуга з розвантаження та завантаження вантажу, код послуги згідно з ДКПП - 52,24, одиниця виміру товару/послуги - т, код 0306, кількість - 1060,5199; ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування ПДВ - 92,50 грн., код ставки - 20, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування ПДВ 98 098,09 грн..; сума ПДВ 19 619,618 грн. (а.с.17-18).

Згідно з поданою податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2020 року та додатком 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» ПП «Рименд» задекларовані податкові зобов`язання з податку на додану вартість по операціях з Приватним підприємством «Лідер» в сумі 274 020,09 грн. (а.с.106-107, 108-109, 110).

Згідно з квитанцією № 1 від 13 серпня 2020 року податкову накладну від 29 липня 2020 року № 34 прийнято, реєстрацію зупинено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК від 29.07.2020 № 34 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (а.с.19).

Позивачем 14 серпня 2020 року подано до ГУ ДПС у Луганській області повідомлення від 14 серпня 2020 року № 7 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, разом з яким подано: пояснювальну записку від 14 серпня 2020 року за № 1408/3/20; договір про надання послуг від 30 квітня 2020 року № 30/04, укладений між Приватним підприємством «Рименд» та Приватним підприємством «Лідер»; додаткову угоду від 30 квітня 2020 року б/н до договору про надання послуг № 30/04 від 30 квітня 2020 року, укладеного між Приватним підприємством «Рименд» та Приватним підприємством «Лідер»; платіжне доручення від 29 липня 2020 року № 2598 (а.с.55, 56, 57, 58, 59, 90).

У пояснювальній записці від 14 серпня 2020 року за № 1408/3/20 зазначено, що між Приватним підприємством «Рименд» та Приватним підприємством «Лідер» укладено договір про надання послуг від 30 квітня 2020 року № 30/04, предмет договору вивантаження товару з залізничних вагонів, 29 липня 2020 року здійснена передоплата Приватним підприємством «Лідер» згідно з пунктом 2.4 Договору в розмірі 200000,00 грн. Станом на 29 липня 2020 року Дт сальдо на користь Приватного підприємства «Рименд» становило 88 690,12 грн., тому на різницю між оплатою та заборгованістю по наданню послуги видана податкова накладна від 29 липня 2020 року № 34 на суму 117 717,71 грн., в т.ч. ПДВ 19 619,62 грн. Надання послуг відбувається згідно з прибуттям вагонів та надання накладних із зазначенням номерів, кількості та тонажності (а.с.23,91).

Судами встановлено, що на засіданні Комісії ГУ ДПС у Луганській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, оформленому протоколом від 04 серпня 2020 року № 148, обговорено, що згідно з отриманою інформацією щодо формування Приватним підприємством «Рименд» сумнівного податкового кредиту, що має ймовірно «безтоварний характер», який шляхом маніпулювання критеріями ризиковості та показниками податкової звітності здійснює реалізацію товарів (реєстрацію податкових накладних) на адресу контрагентів з номенклатурою товару, походження якого невідомо. Проведеним аналізом Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що Приватне підприємство «Рименд» шляхом маніпулювання електронними відомостями та ймовірними недоліками програмного забезпечення ДПС України зареєструвало та розповсюдило податкові накладні по ймовірно безтоварних операціях. За результатами аналізу Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено реального джерела походження реалізованих послуг. По підприємству встановлено ознаку ризиковості: «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування» (а.с.99).

Комісією ГУ ДПС у Луганській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 04 серпня 2020 року № 38117 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким визначено відповідність Приватного підприємства «Рименд» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (а.с.100).

Відповідно до протоколу засідання Комісії ГУ ДПС у Луганській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19 серпня 2020 року № 162 по ПП «Рименд» вказано, що не надано повного пакету документів до поданих повідомлень по податковим накладним для підтвердження реальності проведення господарських операцій, визначених в податкових накладних, а саме: відсутні пояснення та підтверджуючі документи щодо наявності техніки для здійснення розвантаження вагонів (навантажувачі, екскаватори тощо), письмові заявки на кожну партію товару для розвантаження, передбачені договором, договір оренди колії з ТОВ «Трансвагон», договір оренди складу тимчасового зберігання, акти передачі товару зі складу тимчасового зберігання, залізничні накладні - надані частково (не на весь обсяг товару). Підприємством не надано до контролюючого органу форму 20-ОПП щодо об`єктів оподаткування та недостатня кількість працівників для здійснення зазначеного обсягу робіт (операції розвантаження) (а.с.96-98).

Комісією ГУ ДПС у Луганській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 19 серпня 2020 року № 1851278/21760583, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 29 липня 2020 року № 34 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності повних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додаткова інформація: не надано повного пакету документів до поданих повідомлень по податковим накладним для підтвердження реальності проведення господарських операцій, визначених в податкових накладних, а саме: відсутні пояснення та підтверджуючі документи щодо наявності техніки для здійснення розвантаження вагонів (навантажувачі, екскаватори тощо), письмові заявки на кожну партію товару для розвантаження, передбачені договором, договір оренди колії з Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансвагон», договір оренди складу тимчасового (а.с.20-21).

На спростування тверджень ГУ ДПС у Луганській області щодо неможливості надання ПП «Рименд» послуг з розвантаження залізничних вагонів представником позивача до матеріалів справи надано:

договір від 30 квітня 2020 року б/н оренди майна, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансвагон» (орендодавець) та ПП «Рименд» (орендар), за умовами якого позивач строком до 30 квітня 2021 року орендував частину залізничної колії № 37, що знаходиться за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, площа Хіміків, будинок 2-Г, загальною довжиною 300 м (а.с.29-32);

акт прийому-передачі об`єкта оренди від 01 травня 2020 року, складений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансвагон» та ПП «Рименд» до договору від 30 квітня 2020 року б/н оренди майна (а.с.33);

договір від 01 червня 2020 року № 6 про надання послуг, укладений між ПП «Рименд» (замовник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (виконавець), за умовами якого виконавець зобов`язався за завданням замовника у строк до 31 грудня 2020 року надавати послуги дорожньо-будівельної техніки і автомобільного транспорту (а.с.34-36);

акти приймання виконаних будівельних робіт від 13 липня 2020 року № 1, № 2, згідно з якими фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за договором від 01 червня 2020 року № 6 надано послуги навантажувача на загальну суму 33 600,00 грн. (а.с.37,38);

платіжне доручення від 13 липня 2020 року № 193, яким ПП «Рименд» здійснило оплату фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 за послуги навантажувача в сумі 33 600,00 грн. (а.с.39);

договір від 30 квітня 2020 року № 2-30/04/20 про надання послуг, укладений між Приватним підприємством «Рименд» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Алькор» (виконавець), згідно з яким виконавець у строк до 31 грудня 2020 року зобов`язався за завданням замовника надавати послуги дорожньо-будівельної техніки і автомобільного транспорту: міні навантажувача з бортовим поворотом та навісним обладнанням, екскаватора-навантажувача (а.с.40-42);

акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31 липня 2020 року № 41, згідно з якими Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Алькор» за договором від 30 квітня 2020 року № 2-30/04/20 надано послуги міні навантажувача з бортовим поворотом та навісним обладнанням, екскаватора-навантажувача на загальну суму 376 320,00 грн. (а.с.43);

платіжне доручення від 24 липня 2020 року № 223, яким ПП «Рименд» здійснило оплату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Алькор» за послуги екскаватора-навантажувача в сумі 100 000,00 грн. (а. с.44);

платіжне доручення від 13 липня 2020 року № 197, яким ПП «Рименд» здійснило оплату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Алькор» за послуги екскаватора-навантажувача в сумі 26 000,00 грн. (а.с.45);

платіжне доручення від 07 липня 2020 року № 189, яким ПП «Рименд» здійснило оплату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Алькор» за послуги екскаватора-навантажувача в сумі 15 000,00 грн. (а. с.46);

платіжне доручення від 21 липня 2020 року № 211, яким ПП «Рименд» здійснило оплату Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Алькор» за послуги екскаватора-навантажувача в сумі 15 000,00 грн. (а. с.47);

договір від 24 березня 2020 року № 48 про надання послуг, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансвагон» (власник колії) та ПП «Рименд» (контрагент), за умовами якого у строк до 31 грудня 2022 року власник колії зобов`язаний надавати послуги по подачі, прибиранню та зберіганню вагонів (а.с.48-49);

накладні від 21 липня 2020 року (а.с.50,51);

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію іншого речового права від 26 лютого 2020 року за № 201826457, відповідно до якого з 20 лютого 2020 року в суборенді ПП «Рименд» перебуває земельна ділянка кадастровий номер :16:001:0050 площею (га) 0,7394 (а.с.53-54);

свідоцтво від 15 червня 2020 року реєстр. № 604 про придбання майна на електронному аукціоні (а.с.60-61) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 червня 2020 року за № 212531091 (а.с.62-63), якими підтверджено, що з 15 червня 2020 року у власності ПП «Рименд» перебуває об`єкт нерухомого майна (промсектор № 4), розташований за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, площа Хіміків, будинок 2-Г;

свідоцтво від 15 червня 2020 року реєстр. № 605 про придбання майна на електронному аукціоні (а.с.64-65) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності від 15 червня 2020 року за № 212545442 (а.с.66-67), якими підтверджено, що з 15 червня 2020 року у власності ПП «Рименд» перебуває об`єкт нерухомого майна (промсектор № 2), розташований за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, площа Хіміків, будинок 2-Б.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що позивачем не доведено отримання 29 липня 2020 року від Приватного підприємства «Лідер» за договором від 30 квітня 2020 року № 30/04 попередньої оплати (авансу) на суму 117 717,71 грн., що виключає можливість складання податкової накладної від 29 липня 2020 року № 34 на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс), та подання її на реєстрацію за правилом першої події - отримання коштів як попередньої оплати (авансу), внаслідок чого оскаржене рішення контролюючого органу від 19 серпня 2020 року № 1851278/21760583 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, та скасуванню не підлягає.

З такими висновками не погоджується колегія суддів, виходячи з такого.

Спірні правовідносини врегульовано нормами ПК України, Порядку № 1246, Порядку № 1165 та Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216 (далі - Порядок № 520).

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Абзацами першим-третім пункту 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до вимог абзацу першого пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з абзацом першим пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац другий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (абзац третій пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Абзацом п`ятим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Згідно з абзацом десятим пункту 201.10 статті 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац тринадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, абзацами першим та десятим пункту 12 Порядку № 1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункти 13, 14 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 1165, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1165 у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:

автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації;

комісія контролюючого органу - комісія регіонального та центрального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

комісія регіонального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС;

комісія центрального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі ДПС;

таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Абзацом другим пункту 5 Порядку № 1165 регламентовано, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, які є Додатком 1 до Порядку № 1156, визначено такий критерій - у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені нормативно-правовим актом - Постановою № 1165, є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України, у зв`язку з чим зупинення реєстрації податкової накладної на підставі зазначених критеріїв не порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є правомірним.

Пунктом 10 Порядку № 1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 11 Порядку № 1165 закріплено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до абзацу другого пункту 25, абзацу першого пункту 26 Порядку № 1165 Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Порядок № 520 визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку № 520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку № 520).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Абзацом першим пункту 6 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7 Порядку № 520).

З аналізу положень Порядку № 520 слідує, що комісія регіонального рівня не має повноважень вимагати від платника податків конкретні документи на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Платник податків з метою розкриття суті, внутрішньої сторони господарської операції на власний розсуд визначає перелік документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктами 9, 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення. Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (пункти 12, 13 Порядку № 520).

Таким чином, у ГУ ДПС у Луганській області наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, надання податковому органу відповідних повноважень є лише передумовою подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом якої у даній справі є прийняття рішення, законність та обґрунтованість якого повинна бути перевірена.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі із пояснювальної записки від 14.08.2020 (а.с.91) 29 липня 2020 року здійснена передоплата Приватним підприємством «Лідер» згідно з пунктом 2.4 Договору договір про надання послуг від 30 квітня 2020 року № 30/04 в розмірі 200 000,00 грн. Станом на 29 липня 2020 року Дт сальдо на користь ПП «Рименд» становило 88 690,12 грн.

Отже, податкова накладна від 29.07.2020 № 34, у реєстрації якої відмовлено, видана на суму 117 717,71 грн., в т.ч. ПДВ 19 619,62 грн., як на різницю між оплатою та заборгованістю по наданню послуги.

Так, з огляду на приписи пункту 187.1 статті 187 та пункту 201.7 статті 201 ПК України, обов`язок подання податкової накладної на реєстрацію у платника податків виникає після кожного отримання коштів як попередньої оплати (авансу) незалежно від наявності інших первинних документів.

Місцевий суд зазначив, що наявність станом на 29 липня 2020 року Дт сальдо на користь ПП «Рименд» в сумі 88 690,12 грн. не підтверджена журналом-ордером та відомістю аналітичного обліку за відповідними рахунками відповідно до вимог Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року № 291 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за № 893/4186. По-друге, різниця між сумою оплати (200 000,00 грн.) та Дт сальдо на користь ПП «Рименд» (88 690,12 грн.) становить 111 309,88 грн. (200 000,00 грн. 88 690,12 грн. = 111 309,88 грн.), в той час як податкова накладна від 29 липня 2020 року № 34 виписана на суму 117 717,71 грн.

Апелянт зазначає, що у пояснювальній записці від 14.08.2020 була здійснена описка, а саме замість Дт сальдо 82 282,29 грн. було вказано Дт сальдо на користь ПП «Рименд» 88 690,12 грн., оскільки така сума була взята з акту виконаних робіт помилково.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків між позивачем та ПП «Лідер» за період: липень 2020 року КТ сальдо кінцеве складає 117 717,71 грн. (а.с.169).

Між цим, колегія суддів зазначає, що оскаржене рішення про відмову у реєстрації податкової накладної прийнято з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому податковим органом оскаржуване рішення взагалі не обґрунтовувалось розбіжностями первинних документів щодо суми, на яку була виписана податкова накладна.

З витягу протоколу засідання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації щодо платників податків, які перебувають на обліку в ГУ ДПС у Луганській області № 162 від 19.08.2020, комісією прийнято рішення про відповідність ПП «Рименд» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (а.с.99,99зв).

У рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від 04.08.2020 № 38117 про відповідність ПП «Рименд» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку зазначено таку підставу: «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій і визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно отриманої квитанції від 13.08.2020 податкова накладна прийнята, але реєстрацію зупинено з посиланням на п. 201.16 ст. 201 ПК України та п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вже було зазначено вище, рішенням відповідної комісії податкового органу було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 34 від 29.07.2020, з підстав ненадання позивачем первинних документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності повних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Також в такому рішенні зазначена додаткова інформація: «не надано повного пакету документів до поданих повідомлень по податковим накладним для підтвердження реальності проведення господарських операцій, визначених в податкових накладних, а саме: відсутні пояснення та підтверджуючі документи щодо наявності техніки для здійснення розвантаження вагонів (навантажувачі, екскаватори тощо), письмові заявки на кожну партію товару для розвантаження, передбачені договором, договір оренди колії з Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансвагон», договір оренди складу тимчасового».

Тобто, про необхідність надання документів наявності техніки для здійснення розвантаження вагонів (навантажувачі, екскаватори тощо), письмові заявки на кожну партію товару для розвантаження, передбачені договором, договір оренди колії з Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансвагон», договір оренди складу тимчасового, позивачу стало відомо вже після того, як відповідач відмовив у реєстрації податкової накладної.

Натомість, з огляду на докази, надані позивачем до податкового органу після зупинення реєстрації податкової накладної, та докази, які надані до матеріалів справи, що повністю розкривають зміст господарської операції, останнім підтверджено реальність здійснення господарської операції, надані пояснення та копії бухгалтерських документів, якими підтверджується законність та реальність таких операцій.

При цьому колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що спірне рішення містить лише загальне твердження без зазначення, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, суд доходить висновку, що посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, за умови не наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов`язання відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну датою її фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню з прийняттям нової про задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Щодо питання про стягнення за рахунок відповідача судових витрат на правничу допомогу, яке було заявлено представником позивача.

Так, у відповідній заяві (а.с.119) зазначено, що розмір понесених витрат складає 10 000,00 грн., що підтверджується належним чином оформленими документами про надання та оплату послуг Адвокатським Об`єднанням «КЕЙТС ЛО ГРУП» (далі АО «КЕЙТС ЛО ГРУП»).

До заяви про ухвалення додаткового судового рішення на підтвердження понесених витрат представником позивача надано (копії): договір про надання правової допомоги від 20 серпня 2020 року, рахунок-фактура № 02-09 від 01 вересня 2020 року на суму 10 000,00 грн., акт-приймання передачі наданих послуг від 10 вересня 2020 року (вартість наданої послуги 10,000 грн.), виписку за особовим рахунком АО «КЕЙТС ЛО ГРУП» щодо вхідного залишку станом на 24.09.2020, детальний опис наданих послуг відповідно до договір про надання правової допомоги від 20 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи заяву по суті щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в межах заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 КАС України, частинами 1, 3 якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 134 КАС України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, згідно пункту 6, 7 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, законодавець визначив, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

Також, відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд відмічає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 за №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 за №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Боттацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається зі змісту Договору про надання правової допомоги № 2, укладеного між позивачем (Клієнт) та АО «КЕЙТС ЛО ГРУП» (АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ), АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ зобов`язується надавати правову допомогу Клієнту на умовах та в порядку, визначену цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати (п.1.1 Договору).

Розділом 3 цього Договору встановлено, що гонорар сплачується в день отримання рахунку-фактури, розмір гонорару не залежить від досягнутих АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ результатів надання правової допомоги.

Вирішуючи питання про співмірність заявленого розміру витрат, колегія суддів звертає увагу безпосередньо на детальний опис витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи.

Так, зі змісту детального опису наданих послуг адвокатом ОСОБА_2 , яка є Головою АО «КЕЙТС ЛО ГРУП», та підтверджених актом-приймання наданих послуг від 10.09.2020, вартість послуг складає 10 000,00 грн. (а.с.132):

20.08.2020-21.08.2020, позивачу надано консультацію з питання відмови у реєстрації податкової накладної від 29.07.2020;

28.08.2020-01.09.2020, адвокатом Петрощук К.В. складено до подано позов до місцевого суду про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС у Луганській області від 19 серпня 2020 року № 1851278/21760583 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну ПП «Рименд» від 29 липня 2020 року № 34 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її надходження;

06.10.2020, адвокат Петрощук К.В. приймала участь у судовому засіданні в Луганському окружному адміністративному суді.

Слід зазначити, що вартість послуг в розмірі 10 000,00 грн. зазначена без деталізації вартості відповідних послуг та витраченого часу.

Колегія суддів зазначає, що предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин (оскаржується рішення про відмову є реєстрації однієї податкової накладної), не потребує складних правових досліджень (загалом судова практика у аналогічних спорах є сталою), вивчення великого обсягу фактичних даних та аналізу первинних документів, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним.

Тому, суд зменшує їх розмір з 10 000,00 грн. до 5000,00 грн., внаслідок чого апеляційна скарга та позов задовольняються частково.

Отже, вимоги заяви представника позивача про стягнення з ГУ ДПС у Луганській області та ДПС понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі № 360/3253/20 підлягають частковому задоволенню, а саме витрати на правничу допомогу підлягають стягненню в сумі 5000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо визначення відповідача, який повинен відшкодувати понесені судові витрати, колегія суддів вважає за необхідне стягнути такі витрати в повному обсязі лише з ГУ ДПС у Луганській області, оскільки протиправне рішення прийнято саме цим відповідачем, а вимоги до ДПС заявлені (та задоволені) як спосіб відновлення порушеного права.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що вимоги позивача задоволені, витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача-1.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову ПП «Рименд» сплачено 2102,00 грн., за подання апеляційної скарги в сумі 3153,00 грн.

З огляду на це, враховуючи викладені вище мотиви щодо визначення відповідача, з якого повинні бути стягнуті судові витрати, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Луганській області в сумі 5255,00 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Рименд» задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 360/3253/20 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов Приватного підприємства «Рименд» до Головного управління ДПС у Луганській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Луганській області від 19 серпня 2020 року № 1851278/21760583 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Приватного підприємства «Рименд» від 29 липня 2020 року № 34 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її надходження.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області (, вул. Енергетиків, 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93401) на користь Приватного підприємства «Рименд» (, місцезнаходження: вул. Новікова, буд. 4 К, офіс 3, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Рименд» (, місцезнаходження: вул. Новікова, буд. 4 К, офіс 3, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Луганській області (, вул. Енергетиків, 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400) судові витрати у сумі 5255 (п`яти тисяч двохсот п`ятдесяти п`яти) гривень сплаченого судового збору.

Повне судове рішення 02 лютого 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук