Справа № 320/7227/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року № 320/7227/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Маляренка С.В., представника відповідача - Скригонюка І.В., представника третьої особи: Лиманюка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа: Головне управління Національної поліції в Київській області, про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України (далі - відповідач), третя особа - Головне управління Національної поліції в Київській області (далі - третя особа, ГУНП в Київській області), та просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України № 827 від 16.06.2020 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Головного управління Національної поліції в Київській області та вжиття додаткових заходів щодо профілактики порушень поліцейськими службової дисципліни», у частині накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Київській області дисциплінарного стягнення у виді догани.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона проходить службу в органах Національної поліції України на посаді начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Київській області з 24.05.2019. Наказом Національної поліції України №827 від 16.06.2020 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУ НП в Київській області та вжиття додаткових заходів щодо профілактики порушень поліцейськими службової дисципліни» на неї, окрім іншого, накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Вказує, що із зазначеного наказу № 827 від 16.06.2020 вбачається, що підставою для накладення на неї дисциплінарного стягнення стало вчинення нею дисциплінарного проступку, а саме порушення пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 3 статті 1, пунктів 1, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України», абзаців другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706, підпункту 1 пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 №111, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за №371/31823, підпунктів 1.1, 1.6, 1.8 пункту 1 розділу V Положення про управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Київській області, затвердженого наказом ГУ НП в Київській області від 31.05.2019 №1102, пункту 3 доручення ГУ НП в Київській області від 09.01.2020 №24/109/01/12-2020.

Позивач зазначила, що оскаржуваний наказ винесено за результатами службового розслідування за доповідною запискою керівництву Національної поліції начальника Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України генерала поліції третього рангу Хоменка О.В. щодо можливих порушень службової дисципліни в діях керівництва ГУ НП в Київській області та Обухівського ВП і Кагарлицького ВП. У свою чергу підґрунтям для подання вищевказаної доповідної записки стало надходження 25.05.2020 до центрального органу управління поліції інформації про причетність поліцейських Кагарлицького відділення поліції (далі - Кагарлицьке ВП) Обухівського відділу поліції (далі - Обухівський ВП) ГУНП в Київській області до вчинення протиправних дій 23.05.2020 та 24.05.2020 стосовно громадян Т. та П., а також затримання працівниками територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, начальника сектору кримінальної поліції Кагарлицького ВП майора поліції Кузіва М.Б. і оперуповноваженого цього ж сектору старшого лейтенанта поліції Сулими С.С. за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення стосовно громадянки П.

Позивач вважає, що вона не порушувала пункти 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Зазначила, що із загальних норм Закону №580-VIII не можливо встановити що саме вона порушила без посилання та взаємозв`язку на конкретні положення Конституції України, статтю того чи іншого закону України, нормативно-правового акту, що регламентують діяльність поліції, та конкретний пункт Присяги поліцейського.

Стверджує, що з відповіді ГУНП в Київській області від 17.07.2020 вбачається, що упродовж 2019-2020 років керівництвом УОАЗОР ГУ та підпорядкованими працівниками належним чином здійснювалася службова діяльність щодо виконання ними посадових обов`язків згідно розподілу, направлені на повагу гідності особи, виявлення гуманного ставлення до неї, захисту прав людини незалежно від її соціального походження, майнового стану, расової і національної належності, громадянства, віку, статі, мови й освіти, ставлення до релігії, політичних чи інших переконань.

Позивач зазначила, що п. 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, вона дотримувалась та виконувала накази керівника, віддані (видані) в межах наданих їй повноважень та відповідно до закону, що підтверджується відповіддю ГУНП в Київській області від 17.07.2020 та службовою характеристикою.

Пояснює, що затримані службовими особами ДБР у м. Києві начальник сектору кримінальної поліції Кагарлицького ВП майор поліції Кузів М.Б. та оперуповноважений цього ж сектору старший лейтенант поліції Сулима С.С. не були її підлеглими і в її службовому підпорядкуванні ніколи не перебували, а тому вона не могла і не може нести відповідальність за дії останніх,

Вказує, що чергові частини територіальних підрозділів ГУНП в Київській області та їх службові особи у службовому підпорядкуванні управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Київській області, у тому числі і її, як начальника цього управління, не перебувають і до складу вказаного управління не входять. Тому вона не може нести відповідальності за дії або бездіяльність старшого інспектора-чергового та помічника чергового Кагарлицького ВП (у тому числі щодо належного або ж неналежного інформування чергової частини ГУНП в Київській області про резонансну подію, що трапилась у Кагарлицькому ВП),

Щодо дій оператора відділу « 102» УОЛЗОР ГУНП в Київській області та оперативного чергового ГУНП в Київській області, які і перебувають у її безпосередньому підпорядкуванні, стверджувала, що останні порушень службової дисципліни під час надходження інформації про подію не допустили, що підтверджується відповіддю ГУНП України від 17.07.2020 та додатками №1 та №2 до неї.

Позивач вважає, що з оскаржуваного наказу також вбачається, що нею порушено абз. 2 та 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179. Стверджує, що Правила етичної поведінки поліцейських містять загальні норми, дотримання яких покладається на всіх поліцейських. Із вказаних норм Правил етичної поведінки поліцейських не можливо встановити що саме нею вчинено порушення без посилання та взаємозв`язку на конкретні положень Конституції України, статтю того чи іншого закону України або нормативно-правового акту.

Позивач зазначила, що з оскаржуваного наказу вбачається порушення нею підпункту 1 пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України. Даною нормою передбачено, що начальники УОАЗОР, відділів (секторів) моніторингу ТВП, а в тих територіальних підрозділах поліції, де зазначені посади відсутні, - керівники ТВП організовують щоденний контроль за станом оперативного інформування чергової служби вищого рівня.

Наголошує, що вона щоденно організовувала контроль оперативного інформування чергової служби вищого рівня, що підтверджується відповіддю ГУНП в Київській області від 17.07.2020 та службовою характеристикою.

Щодо інформування чергової частини Національної поліції України безпосередньо про подію, яка стала підставою для проведення службового розслідування та накладення на неї стягнення, зазначила, що 24.05.2020 о 18 год. 47 хв. на спецлінію « 102» надійшло повідомлення лікаря про те, що гр. «П» , жителька АДРЕСА_1 звернулась до медичного закладу м. Українка Обухівського району та повідомила, що вчора, а саме 23.05.2020, близько 18 год. 00 хв. у приміщенні Кагарлицького ВП її зґвалтував та наніс тілесні ушкодження працівник поліції на ім`я ОСОБА_6 . На даний час потерпіла перебуває у приміщенні приймального відділення районної лікарні та просить направити наряд поліції.

Вказала, що після з`ясування всіх обставин 24.05.2020 о 22 год. 20 хв., тобто менше 6-ти годин, оперативний черговий ГУНП в Київській області передав в телефонному режимі інформацію щодо вищевказаної події, а о 23 год. 14 хв. тобто менше 6-ти годин (в межах визначених нормативно-правовими актами Національної поліції України), надав телеграму з доповненнями головному інспектору-черговому чергової частини Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Національної поліції України.

У зв`язку з вказаними обставин оперативний черговий ГУНП в Київській області в установлений вищевказаним Переліком час оперативного інформування чергову служби вищого рівня, що свідчить про належне виконання ним своїх функціональних обов`язків, і як наслідок - належний щоденний контроль за станом оперативного інформування чергової служби вищого рівня із її, як начальника УОАЗОР ГУ НП в Київській області, сторони.

Позивач, також не погоджується з твердженням відповідача про те, що вона порушила підпункти 1.1, 1.6, 1.8 пункту 1 розділу V Положення про управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Київській області, затвердженого наказом ГУНП в Київській області від 31.05.2019 №1102. Оскільки за період перебування на посаді начальником управління за дорученням керівника ГУ НП в Київській області проведено 61 службове розслідування за напрямками роботи УОАЗОР. Випадків щодо відмови майором поліції ОСОБА_1 у проведенні службових розслідувань не було.

Позивач зазначила, що з оскаржуваного наказу також вбачається, що нею порушено пункт 3 доручення ГУНП в Київській області від 09.01.2020 №24/109/01/12-2020. Зазначила, що згідно п. 3 доручення ГУНП в Київській області від 09.01.2020 №24/109/01/12-2020 УКЗ ( ОСОБА_7 ), УПД ( ОСОБА_8 ), УОАЗОР ( ОСОБА_1 ) доручено силами постійно діючих мобільних груп організувати проведення раптових перевірок всіх службових приміщень органів та підрозділів Головного управління, насамперед, чергових служб та ITT, а також транспортних засобів підпорядкованих органів та підрозділів з метою виявлення та вилучення сторонніх предметів, які не використовуються у службовій діяльності та можуть бути використані для спричинення тілесних ушкоджень затриманим, доставленим і взятим під варту особам.

Стверджувала, що одним із завдань підрозділів УОАЗОР є здійснення в підрозділах Головного управління систематичного аналізу та перевірок стану обліково-реєстраційної дисципліни, а необхідність проведення раптових перевірок службових приміщень органів та підрозділів ГУ, зокрема чергових служб, ITT, а також транспортних засобів підпорядкованих органів та підрозділів, до компетенції працівників УОАЗОР не входить. Зазначила, що поряд з цим, працівниками УОАЗОР ГУ НП в Київській області упродовж 2019 року здійснено 37 виїздів у складі мобільних груп щодо здійснення раптових перевірок стану обліково-реєстраційної дисципліни у територіальних (відокремлених) підрозділах поліції. У 2020 року, ураховуючи, що з 16.03.2020 на території держави введено карантинні обмеження, -15 таких виїздів. Крім того, з метою забезпечення контролю за службовою діяльністю органів поліції Київської області, інспекторським відділом управлінням організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Київській області у 2019 році здійснено перевірки структурних (територіальних) підрозділів.

Позивач стверджує, що ніякого дисциплінарного проступку не вчинила та жодним чином не порушила службової дисципліни, що свідчить про протиправність наказу Національної поліції України №827 від 16.06.2020 в частині накладення на неї, ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а тому вважає оскаржуваний наказ у цій частині протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти даного позову заперечував та надав до суду відповідь на відзив. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив щодо обставин, за яких позивачем вчинено дисциплінарний проступок, а саме, що 25.05.2020 до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України надійшла інформація про причетність працівників Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області до заподіяння громадянці «П» тілесних ушкоджень та її зґвалтування.

З огляду на обставини, що стали відомі, начальник Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України ОСОБА_9 подала Голові Національної поліції України доповідну записку щодо призначення службового розслідування за фактом неналежного контролю за діями працівників Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області. Відповідач стверджував, що під час проведення службового розслідування, у частині, що стосується позивача, встановлено, що безпосереднє керівництво підрозділом здійснювала неналежним чином, роботу з перевірок дотримання відокремленими територіальними підрозділами порядку приймання, реєстрації та розгляді матеріалів Єдиного обліку належним чином не організувала, пропозиції керівнику Головного управління щодо призначення перевірок у Кагарлицькому та Обухівському ВП не вносила, належне проведення підлеглими службових розслідувань відносно поліцейських Кагарлицького ВП не забезпечила, що призвело до неіформування центрального органу управління поліцією про надходження скарг на дії Сулими С.С. та Кузіва М.Б. , численних порушень поліцейськими Кагарлицького ВП та Обухівського ВГІ нормативно-правових актів, які регламентують порядок реєстрації та розгляду повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, скарг громадян, реагування на них, здійснення перепускного режиму, організацію діяльності чергової служби, дотримання виконавської дисципліни.

Відповідач зазначив, що у зв`язку з наведеним винесено Наказ Національної поліції України від 16.06.2020 №827, яким, зокрема, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Відповідач стверджує, що обставини, встановлені під час службового розслідування, свідчать, що позивач допустила дисциплінарний проступок, згідно ч. 1 ст. 1, ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а тому Наказ Національної поліції України від 16.06.2020 № 827 є законним.

Третя особа надала до суду письмові пояснення, у яких зазначила, що ГУ НП у Київській області будь-яким чином права позивача не порушувало. Зазначила службове розслідування та в подальшому видання оскаржуваного наказу, яким, зокрема, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани видавався Національною поліцією України.

У судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити даний адміністративний позов.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник третьої особи у судових засіданнях стверджував, що ГУ НП у Київській області жодним чином не порушено права позивача.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача та представника третьої особи, суд вважає, що у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходила службу в органах внутрішніх справ з 05.03.2009 по 06.11.2015, а з 07.11.2015 на час розгляду даної справи - проходила службу в органах Національної поліції України у званні майор поліції, на посаді начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Київській області з 24.05.2019.

З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2020 до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України надійшла інформація про причетність працівників Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області до заподіяння громадянці «П» (як було встановлено пізніше, ОСОБА_10 ) тілесних ушкоджень та її зґвалтування.

З огляду на обставини, що стали відомі, начальник Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України Хоменко О. подала Голові Національної поліції України доповідну записку щодо призначення службового розслідування за фактом неналежного контролю за діями працівників Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області.

Наказом Національної поліції України від 25.05.2020 №366 «Про призначення та проведення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактами, викладеними у доповідній записці начальника Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України Хоменко О.

Під час проведення службового розслідування, у частині, що стосується позивача, встановлено, що ОСОБА_1 на порушення пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2, 4 частини З статті 1, пунктів 1, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 пункту 1 розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016№1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706, підпункту 1 пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 №111, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 березня 2018 року за № 371/31823, підпункту 1.1, 1.6, 1.8 пункту 1 розділу V Положення про управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Київській області, затвердженого наказом ГУ НП в Київській області від 31.05.2019 №1102, пункту 3 доручення ГУ НП в Київській області від 09.01.2020 №24/109/01/12-2020, а саме безпосереднє керівництво підрозділом здійснювала неналежним чином, роботу з перевірок дотримання відокремленими територіальними підрозділами порядку приймання, реєстрації та розгляді матеріалів Єдиного обліку належним чином не організувала, пропозиції керівнику Головного управління щодо призначення перевірок у Кагарлицькому та Обухівському ВП не вносила, належне проведення підлеглими службових розслідувань відносно поліцейських Кагарлицького ВП не забезпечила, що призвело до неіформування центрального органу управління поліцією про надходження скарг на дії Сулими С.С. та Кузіва М.Б. , численних порушень поліцейськими Кагарлицького ВП та Обухівського ВГІ нормативно-правових актів, які регламентують порядок реєстрації та розгляду повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, скарг громадян, реагування на них, здійснення перепускного режиму, організацію діяльності чергової служби, дотримання виконавської дисципліни.

Дисциплінарною комісією Національної поліції України в межах строку проведення службового розслідування підготовлено висновок, який 16.06.2020 затверджений Головою Національної поліції України.

Пунктом 6 даного висновку службового розслідування пропонувалося за вчинення дисциплінарного проступку застосувати до майора поліції ОСОБА_1 , начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Київській області, дисциплінарне стягнення у виді догани.

Наказом Національної поліції України від 16.06.2020 №827 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Позивач не погоджуючись з оскаржуваним наказом, звернулась до суду з даним адміністративним позов.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ (далі - Закон №580-VІІІ) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону №580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону №580-VІІІ у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ст. 18 Закону №580-VІІІ поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (ч. 1).

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (ч. 2).

Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом (ч.4).

Статтею 19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (ч.1). Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2).

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за №2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут).

Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

За приписами ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У той же час у ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту вказано, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

У ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту вказано, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У висновку службового розслідування за фактом неналежного контролю за діями працівників Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області, затвердженого Головою Національної поліції України третього рангу І.Клименком від 16.06.2020, що під час службового розслідування дисциплінарною комісією Національної поліції України зазначено наступне.

Відповідно до пункту 4 розділу VI Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194, контроль за дотриманням вимог законодавства, а також положень цього Порядку в органах (підрозділах) поліції покладається на підрозділи організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування центрального органу управління поліцією та головних управлінь Національної поліції, у міжрегіональних органах - на відповідних службових осіб.

З висновку службового розслідування за фактом неналежного контролю за діями працівників Кагарлицького за діями працівників Кагарлицького ВП Обухівського ВПГУ НП в Київській області вбачається, що дисциплінарна комісія центрального органу управління поліції вважає, що внаслідок неналежної організації начальником УОАЗОР ГУНП ОСОБА_1 службової діяльності своїх підлеглих із здійснення перевірок дотримання законодавства під час приймання, реєстрації, розгляду та пересилання заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, тривалий час зазначені порушення з боку поліцейських Кагарлицького ВП та Обухівського ВП залишалися не виявленими.

Наказом Національної поліції від 27.06.2019 №628 внесено зміни (пункт 61) до розділу II Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, затвердженого наказом Національної поліції від 04.07.2018 №645 (зі змінами), яким зобов`язано інформувати ГУНП та центральний орган управління поліції протягом 6 годин про правопорушення чи подію за участю поліцейського, які можуть спричинити громадський резонанс або напруження в суспільстві, недовіру до органів влади, правоохоронних органів чи привести до інших тяжких наслідків, а також аргументовані скарги на дії конкретних поліцейських у зв`язку з виконанням службових обов`язків чи на їх негідну поведінку в побуті.

Однак, усупереч вимогам наказу Національної поліції від 27.06.2019 № 628 про вказані вище повідомлення про неправомірні дії поліцейських Кагарлицького відділу поліції Національну поліцію України жодного разу поінформовано не було.

Крім того, на порушення вимог пункту 2 розділу V Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 15.11.2017 №930, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.12.2017 за №1493/31361, проведення ретельних перевірок за викладеними відомостями не організовувалося, відповідні пропозиції щодо призначення за ними службових розслідувань не вносилися, а також службові розслідування не призначалися, що призводило до уникнення поліцейськими-порушниками передбаченої законодавством відповідальності.

Судом встановлено, що з аналогічними порушеннями здійснено й реагування на повідомлення, що надійшло 13.05.2020 (за 10 діб до зґвалтування ОСОБА_10 ) на лінію 102 від громадянки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мати ОСОБА_10 ) про те, що керівник карного розшуку Кагарлицького ВП на ім`я ОСОБА_6 (який 23.05.2020 здійснив зґвалтування) погрожував заявниці розправою та вбивством (зареєстроване у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події від 13.05.2020 № 2423).

На порушення вимог ст. 216 КПК України, ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», п. 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 розділу V Порядку № 930, замість ініціювання призначення за цим фактом службового розслідування чи ретельної перевірки, направлення матеріалів до Державного бюро розслідувань начальником Кагарлицького ВП Панасенком С.В. її розгляд доручено Кузіву М.Б. , на дії якого, власне, скаржилися.

Водночас з`ясовано, що про надходження на спецлінію « 102» ГУНП в Київській області звернення громадянки ОСОБА_11 , інспектор ВОР УОАЗОР ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_12 доповідав старшому інспектору з особливих доручень чергової частини УОАЗОР ГУНП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_13 , який на порушення вимог п. 61 розділу II Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві, затвердженого наказом Національної поліції України від 27.06.2019 №628, про правопорушення чи подію за участю поліцейського, яке може спричинити громадський резонанс або напруження в суспільстві, недовіру до органів влади, правоохоронних органів чи привести до інших тяжких наслідків, керівництву ГУНП в Київській області не доповів, управління кадрового забезпечення ГУНП в Київській області не повідомив, що призвело до не інформування чергової служби вищого рівня та ДКЗ Національної поліції України.

В матеріалах адміністративної справи, наявні письмові пояснення ОСОБА_13 (який був безпосереднім підлеглим ОСОБА_1 ), з пояснень вбачається, що 13.05.2020 о 09:00 год. він заступив на добове чергування в якості оперативного чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП в Київській області. Підчас добового чергування на спеціальну лінію « 102» ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_11 , яка повідомила, про те, що керівник карного розшуку Кагарлицького ВП на ім`я ОСОБА_6 погрожував заявниці розправою та вбивством більше інформації не надала.

Також, ОСОБА_13 в своїх поясненнях зазначив, що під час обробки інформації по ЄО від 13.05.2020 № 2423, зареєстровано Кагарлицьким ВП в електродному рапорті було зазначено, що заявниця адреси проживання та свого місця проживання не вказала на телефонні дзвінки не відповідала. У зв`язку з вищевказаним за наявними даними спростувати чи підтвердити інформацію про погрозу фізичною розправою було неможливо. Зазначив, що оскільки результатами попередньої перевірки факт погрози фізичної розправи не був підтверджений УВБ та ІОС УНЗ не повідомлялось.

Судом встановлено, що в подальшому, наказом №334 від 27.05.2020 Головного управління національної поліції в Київській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», зокрема, старшого інспектора з особливих доручень чергової частини УОАЗОР ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 звільнено з посади, у зв`язку з порушенням службової дисципліни, ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 3, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію`п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, п. 61 розділу ІІ Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в АРК та м. Севастополі, областях, м. Києва, затвердженого наказом Національної поліції України від 27.06.2019 №628, що виразилось у недоповіді керівництву Головного управління та неповідомлення УКЗ ГУНП в Київській області про правопорушення чи подію за участю поліцейських, які можуть спричинити громадський резонанс або напруження в суспільстві, недовіру до органів влади, правоохоронних органів чи призвести до інших тяжких наслідків, що призвело до не інформування ДКЗ Національної поліції України.

Отже, з даного приводу суд зазначає, що до обов`язків позивача, як начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Київській області, відповідно до Положення про управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Київській області, затвердженого Наказом ГУНП в Київській області від 31.05.2019 №1102, зокрема здійснювати безпосереднє керівництво та організовувати роботу УОАЗОР, відповідати за належне виконання покладкенх на підрозділ завдань та роз приділяти обов`язки між своїми заступниками (пп.1.1 п. 1 розділу V Положення) та нести відповідальність за реалізацію антикорупційних заходів, спрямованих на запобігання і виявлення корупції в УОАЗОР ГУ, дотримання антикорупційного законодавства, а також дотримання ними виконавської дисципліни у даному напрямку роботи (пп.1.9 п. 1 розділу V Положення).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не було належним чином проконтрольовано роботу своїх підлеглих, щодо повідомлення її як керівника про правопорушення чи подію за участю поліцейських, які можуть спричинити громадський резонанс або напруження в суспільстві, недовіру до органів влади, правоохоронних органів чи призвести до інших тяжких наслідків, а саме про подію, яка сталась 13.05.2020, що керівник карного розшуку Кагарлицького ВП на ім`я ОСОБА_6 погрожував ОСОБА_11 розправою та вбивством.

Також з матеріалів справи вбачається, що 01.04.2020 поліцейський Кагарлицького відділу поліції Сулима C.C., проігнорувавши наказ керівництва щодо здійснення охорони речового доказу - баржі, спільно з дільничним офіцером поліції Білоцерківського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_3. (колишній працівник Кагарлицького ВП) незаконно проникли до житла громадян, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де вчиняли протиправні дії відносно громадян ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Про вказаний факт стало відомо працівникам ГУНП в Київській області, у зв`язку з чим службове розслідування за ним проводилося дисциплінарною комісією ГУНП, утвореною наказом зазначеного Головного управління від 02.04.2020 №577 з числа працівників управлінь кадрового забезпечення та організаційно-аналітичної роботи та оперативного реагування.

За результатами службового розслідування відомості щодо протиправних дій поліцейських знайшли своє підтвердження, в зв`язку з чим 04.05.2020 начальником ГУНП полковником поліції Нєбитовим A.A. затверджено висновок за його результатами, згідно з яким прийнято рішення Сулиму С.С. та ОСОБА_3 звільнити зі служби в поліції за порушення службової дисципліни.

Судом встановлено, що рішення про застосування цих стягнень було реалізовано ОСОБА_17 лише 25.05.2020 шляхом видання наказу ГУНП № 324, тобто після настання резонансної події.

Відповідно до абзацу 2 пункту 7 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 №893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, у разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.

Суд погоджується з твердженнями відповідача, що затримка з реалізацією дисциплінарного стягнення Сулими С.С. , а також невжиття заходів дисциплінарного впливу до Кузіва М.Б. (стосовно скарги на нього, яка надійшла 13.05.2020 від ОСОБА_11 ) фактично надали можливість останнім для нових зловживань у сфері службової діяльності та скоєння нової надзвичайної події, що виразились у зґвалтуванні 23.05.2020 ОСОБА_10 .

Крім того, судом встановлено, що на порушення пункту 61 розділу II Переліку правопорушень та подій, інформація про які подається до центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, затвердженого наказом Національної поліції від 04 липня 2018 року №645 (в редакції наказу Національної поліції від 27.06.2019 №628) про надходження скарги на дії Сулими С.С. та ОСОБА_3 керівництво Національної поліції України також поінформовано не було.

Відповідно до пункту 5 розділу XIV Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 №111, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за №371/31823, за повноту та своєчасність інформування чергової служби вищого рівня про правопорушення або події безпосередньо відповідають начальники ТВП та ГУНП або особи, які виконують їх обов`язки, а відповідно до пункту 10 цього ж розділу за підготовку та подання до чергової служби органу (підрозділу) поліції інформації про надзвичайні події, пов`язані з працівниками, відповідають керівники структурних підрозділів та підрозділів кадрового забезпечення органів (підрозділів) поліції.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 розділу XVI вищезазначеної Інструкції, організація щоденного контролю за станом оперативного інформування чергової служби вищого рівня покладається на начальника УОАЗОР.

Таким чином, начальник УОАЗОР ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_1 неналежно віднеслася до виконання своїх обов`язків, визначених підпункту 1 пункту 4 розділу XVI вказаної Інструкції, що призвело до неінформування про вказані вище події центрального органу управління поліцією.

Крім того, також з`ясовано, що за період з 01.05.2019 по 26.05.2020 до ГУНП в Київській області надійшло 43 звернення громадян на можливі неправомірні дії поліцейських Кагарлицького ВП. Згідно з обліками ІПНП зазначені скарги до Єдиного обліку не реєструвалися (довідки ГУНП від 29.05.2020 № 752/109/25 та 753/109/25).

Перевіркою організації здійснення контролю за діяльністю Кагарлицького відділення поліції з боку мобільних груп ГУНП в Київській області (доручення ГУНП від 09.01.2020 №24/109/01/12-2020 організацію їх діяльності покладено на УКЗ, УПД та УОАЗОР) встановлено наступне.

Згідно з записами книги перевірок Кагарлицьке ВП постійно діючими мобільними групами у період з липня 2019 року до 24.05.2020 перевірялося 7 разів (у липні, серпні та грудні 2019 року, а також у січні, лютому, березні та на початку травня 2020 року).

Згідно із зробленими у книзі перевірок записами перевірки зводилися до вивчення несення служби добовими нарядами, санітарного стану приміщень, транспортної дисципліни.

Проте аналіз доповідних записок, підготовлених мобільними групами за результатами проведених перевірок, свідчить про те, що їх робота зводилася в основному до виявлення порушень транспортної дисципліни з боку поліцейських, якості проведення інструктажів та ведення документації щодо заступання на службу. При цьому стан виконання організаційно-розпорядчих актів Національної поліції та ГУНП в частині профілактики порушень поліцейськими службової дисципліни, надходження скарг громадян щодо неправомірних дій поліцейських, якість їх розгляду та законність прийняття рішень, стан управлінської діяльності, зокрема ведення протоколів оперативних нарад, аналіз стану дисципліни, організація перепускного режиму не досліджувалися.

Вказане свідчить, що начальником управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Київській області ОСОБА_1 у порушення вимог пункту 4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3 доручення ГУНП в Київській області від 09.01.2020 №24/109/01/12-2020, роботу постійно діючих мобільних груп з контролю за дотриманням поліцейськими Кагарлицького ВП службової дисципліни та законності було організовано не належним чином, унаслідок чого перевірки Кагарлицького відділення поліції здійснювалися за однотипних шаблонним принципом, що унеможливлювало своєчасне виявлення та усунення порушень.

Водночас, суд погоджується із твердженнями позивача про те, що про подію, яка відбулась 23.05.2020, інформування чергової служби вищого рівня здійснено належним чином та відповідно до нормативно-правових актів Національної поліції України.

Так, судом встановлено, що 24.05.2020 о 18 год. 47 хв. на спецлінію « 102» надійшло повідомлення лікаря про те, що гр. ОСОБА_10 , жителька АДРЕСА_1 звернулась до медичного закладу м. Українка Обухівського району та повідомила, що вчора, а саме 23.05.2020, близько 18 год. 00 хв. у приміщенні Кагарлицького ВП її зґвалтував та наніс тілесні ушкодження працівник поліції на ім`я ОСОБА_6 . На даний час потерпіла перебуває у приміщенні приймального відділення районної лікарні та просить направити наряд поліції.

З матеріалів справи вбачається, що після з`ясування всіх обставин 24.05.2020 о 22 год. 20 хв., тобто менше 6-ти годин, оперативний черговий ГУНП в Київській області передав в телефонному режимі інформацію щодо вищевказаної події, а о 23 год. 14 хв. тобто менше 6-ти годин (в межах визначених нормативно-правовими актами Національної поліції України), за вих. №2419/109/01/25-2020 - надав телеграму з доповненнями головному інспектору-черговому чергової частини Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Національної поліції України.

У зв`язку з вказаними обставин оперативний черговий ГУНП в Київській області в установлений вищевказаним Переліком час оперативного інформування чергову служби вищого рівня, що свідчить про належне виконання ним своїх функціональних обов`язків, і як наслідок - належний щоденний контроль за станом оперативного інформування чергової служби вищого рівня із сторони позивача, як начальника УОАЗОР ГУ НП в Київській області.

З огляду на викладене, суд вважає, що твердження позивача про дотримання нею службової дисципліни спростовуються зазначеними вище обставинами, а доводи позивача про вчасне повідомлення Національної поліції України про можливе зґвалтування працівниками Кагарлицього відділу поліції ОСОБА_10 не обґрунтовують неповідомлення центрального органу управління поліцією про надзвичайні події (а саме, незаконного проникнення до житла із вчиненням протиправних дій відносно громадян ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з боку оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Кагарлицького відділу поліції Сулими С.С. та погрози вбивством ОСОБА_11 , матері ОСОБА_10 , з боку начальника сектору кримінальної поліції Кагарлицького відділу поліції Кузіва М.Б. 13.05.2020), які сталися до події, яка мала місце 23.05.2020.

Щодо строків на подачі позивачем даного позову, суд зазначає наступне

Позивач оскаржує наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності з приводу проходження нею служби у Національній поліції України, тобто з приводу проходження публічної служби, а тому даний спір, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, відносяться до компетенції адміністративного суду та повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Згідно вимог ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Оскільки наказ Національної поліції України № 827 винесений 16.06.2020, а тому останнім днем для звернення позивачем до суду була дата 16.07.2020, що свідчить про те, що нею строк на його оскарження пропущено.

Проте, судом встановлено, що такий строк позивачем пропущено з причин, які не залежали від її волі, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії наказу Національної поліції України № 827 від 16.06.2020 позивач дізналася про його існування 30.06.2020, про що свідчить відмітка на останньому аркуші цього наказу наступного змісту: «З наказом ознайомлена з 30.06.2020. З накладеним дисциплінарним стягненням не згодна, оскільки не вчинила дисциплінарного проступку, який зазначений а наказі. Бажаю оскаржити даний наказ в суді. 30.06.2020 (підпис)».

30.06.2020, тобто в останній день на оскарження, адвокатом Маляренком С.В., який діяв в інтересах позивача, засобами поштового зв`язку до Київського окружного адміністративного суду було спрямовано адміністративний позов про визнання протиправним та скасування наказу Національної поліції України №827 від 16.06.2020.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Брагіної О.Є. від 05.08.2020 у справі №320/6645/20 повернуто позовну заяву, оскільки, на переконання суду, останній не долучив до позовної заяви своїх повноважень, які б підтверджували його право на звернення у моїх інтересах до суду з відповідною позовною заявою.

У той час як вбачається з резолютивної частини зазначеної ухвали від 05.08.2020 у справі №320/6645/20 Київський окружний адміністративний суд роз`яснив, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. У той же час вказаний суд вказав, що ця ухвала від 05.08.2020 набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Дочекавшись терміну коли вказана ухвала набере законної сили, позивач повторно звернулася до суду із цим адміністративним позовом.

Отже, аналізуючи вищенаведене, судом встановлено, що позивачем не був пропущений строк на подачу даного позову, а тому клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду належні і допустимі докази, а відтак, довів правомірність своїх рішень.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 27 січня 2021 р.