Справа № 440/6857/20
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/6857/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

24.11.2020 Головне управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській області, позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу, а саме просить (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог):

- стягнути податковий борг з ФОП ОСОБА_1 у розмірі 86821,30 грн, який складається:

з орендної плати з фізичних осіб, що становить 7585,38 грн, на р/р UА0016662, отримувач Гадяцька міська отг/18010900, код отримувача (ЄДРПОУ) 37937713, Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 18010900;

з єдиного податку з фізичних осіб, що становить 79235,92 грн, на р/р UА0016662, отримувач Гадяцька міська отг/18050400, код отримувача (ЄДРПОУ) 37937713, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 18050400.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС у Полтавській області зазначено, що за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг у загальній сумі 86821,30 грн, з огляду на несплату відповідачем узгоджених сум податкового зобов`язання у строки, визначені Податковим кодексом України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/6857/20; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази /а.с. 35/.

Поштове відправлення суду разом з копією ухвали від 30.11.2020 про відкриття провадження у справі, надіслане на адресу ФОП ОСОБА_1 , зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернуто не врученим з незалежних від суду причин /а.с. 61-63/.

Відповідач не скористалася своїм правом надати відзив на позовну заяву.

Суд розглядає цю справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 18.03.2004, що підтверджується детальною інформацією про фізичну особу-підприємця з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 6-7/.

За відповідачем обліковується податковий борг загалом у розмірі 86821,30 грн, у т.ч.: 7585,38 грн - зі сплати орендної плати з фізичних осіб та 79235,92 грн - єдиного податку з фізичних осіб, що виник за таких обставин.

Платником податків 27.01.2019 подано до податкового органу податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2018 рік, у якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання зі сплати єдиного податку у розмірі 16237,01 грн /а.с. 22/.

05.05.2019 ФОП ОСОБА_1 подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за перший квартал 2019 року, у якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання зі сплати єдиного податку у розмірі 7433,90 грн /а.с. 25/.

06.08.2019 ФОП ОСОБА_1 подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за півріччя 2019 року, у якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання зі сплати єдиного податку у розмірі 95,55 грн /а.с. 27/.

Платником податків 09.11.2019 подано до податкового органу податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за три квартали 2019 року, у якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання зі сплати єдиного податку у розмірі 1450,01 грн /а.с. 29/.

05.02.2020 платником податків подано до податкового органу податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2019 рік, у якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання зі сплати єдиного податку у розмірі 17440,00 грн /а.с. 19/.

Платником податків 10.05.2020 подано до податкового органу податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за перший квартал 2020 року, у якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання зі сплати єдиного податку у розмірі 20272,51 грн /а.с. 26/.

Платником податків 10.08.2020 подано до податкового органу податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за півріччя 2020 року, у якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання зі сплати єдиного податку у розмірі 30175,00 грн /а.с. 28/.

Так, відповідно до розрахунку податкового боргу ФОП ОСОБА_1 , залишок несплаченого основного платежу становить 79235,92 грн: за податковими деклараціями від 27.01.2019 - 1583,32 грн, від 05.05.2019 - 7433,90 грн, від 06.08.2019 - 95,55 грн, від 09.11.2019 - 1450,01 грн, від 05.02.2020 - 17440,00 грн, від 10.05.2020 - 20272,51 грн, від 10.08.2020 - 30175,00 грн, а також нарахована пеня у розмірі 785,63 грн /а.с. 5/.

Крім того, платником податків подані до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), у яких самостійно визначено суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати на 2019 та 2020 роки по 15075,39 грн за кожний рік /а.с. 20-21, 23-24/.

Заборгованість відповідача з орендної плати з фізичних осіб виникла внаслідок несплати самостійно задекларованих зобов`язань. Згідно з поданими податковими деклараціями з плати за землю за 2018 рік (сума несплаченого зобов`язання становить 2666,75 грн) та за 2019 рік (сума несплаченого зобов`язання становить 10050,27), з урахуванням пені (126,47 грн) та у загальному розмірі становила 22585,38 грн. Водночас, 25.11.2020 відповідачем частково погашено податковий борг у сумі 15000,00 грн. Враховуючи зазначене, сума податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб на час звернення до суду з цим позовом (з урахуванням зменшення позовних вимог) становить 7585,38 грн.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункту 14.1.162 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Крім того, як визначено пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

При цьому, пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Суд враховує, що статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Податкові зобов`язання, самостійно визначені відповідачем у податкових деклараціях з плати за землю та єдиного податку, вважаються узгодженим з дати подання таких декларацій до контролюючого органу, не можуть бути оскаржені та мали бути сплачені у строки, визначені пунктом 287.3 статті 287, пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України.

З огляду на несплату податкових зобов`язань у визначені Податковим кодексом України строки, ці зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Наявність податкового боргу у відповідача підтверджується також відомостями з інтегрованої картки платника податків, копія якої наявна у матеріалах справи.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вищезазначених положень 27.02.2019 позивачем сформовано та надіслано платнику податків податкову вимогу №2160-52/07 про сплату узгодженої суми грошового зобов`язання у загальному розмірі 8118,32 грн /а.с. 10/.

Поштове відправлення повернулось до податкового органу не врученим з огляду на закінчення встановленого строку зберігання /а.с. 10/.

Слід зазначити, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (пункти 42.2, 42.4 статті 42 Податкового кодексу України).

Сторонами у справі доказів оскарження цієї податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем у інший спосіб вищевказаної суми боргу в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути податковий борг з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 86821,30 грн, який складається: з орендної плати з фізичних осіб, що становить 7585,38 грн, на р/р UА0016662, отримувач Гадяцька міська отг/18010900, код отримувача (ЄДРПОУ) 37937713, Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 18010900; з єдиного податку з фізичних осіб, що становить 79235,92 грн, на р/р UА0016662, отримувач Гадяцька міська отг/18050400, код отримувача (ЄДРПОУ) 37937713, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 18050400.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна