Справа № 380/4006/20
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року справа №380/4006/20

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Демчина В.Ю.,

за участю:

представника позивача Мушинського Т.Б.,

представника відповідача Щирби Р.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Калуш Бровар Дистриб`юшен» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Калуш Бровар Дистриб`юшен» (місцезнаходження: 79034, м.Львів, вул.Угорська, 22, ) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № від 28.04.2020.

Ухвалою від 28.05.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії. У визначений судом строк позивач усунув недоліки.

Ухвалою від 15.06.2020 відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 02.12.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 21.12.2020 сторони не забезпечили явку уповноважених осіб. Розгляд справи по суті суд відклав на 20.01.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що твердження відповідача про реалізацію позивачем товарно-матеріальних цінностей нижче ціни їх придбання не означає прибутковість кожної окремої операції, оскільки в нормах ПК України йдеться не про позитивний фінансовий результат та не про прибуток як об`єкт оподаткування, а про дохід як один з елементів обчислення бази оподаткування. Позивач також вважає, що сама по собі відсутність окремих документів не може свідчити про відсутність господарської операції, якщо з інших даних убачається що мав місце фактичний рух активів. Вважає, що податкові повідомлення-рішення відповідачем прийнято безпідставно, та просить суд їх скасувати.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (т.1, а.с.149-150), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені з дотриманням вимог чинного законодавства України, так як прийняте за результатами перевірки, в процесі проведення якої встановлено, що реалізовуючи товари/послуги нижче ціни придбання таких товарів/послуг потрібно дотримуватися вимоги про мінімальну базу оподаткування податком на додану вартість. При цьому відповідач не заперечує, що господарські операції можуть бути збитковими. Відповідач також зазначає, що при реалізації товарно-матеріальних цінностей нижче ціни придбання, платник податку не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому відбувається їх списання, повинен здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за основною ставкою, скласти зведену податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації.

Позивач подав відповідь на відзив (т.2, а.с.1-2), у якому повторно наголошує, що підприємство може працювати собі у збиток, однак податковий орган вважає, що позивач у такий спосіб занижує об`єкт оподаткування та ухиляється від сплати податків.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив (т.2, а.с.95-96), в якому зазначає, що реалізовуючи товари нижче ціни придбання суб`єкт господарювання повинен дотримуватися вимог про мінімальну базу оподаткування та вимог щодо складення зведеної податкової накладної та її реєстрації. З огляду на зазначене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представниками сторін неодноразово подавалися заяви про відкладення судового засідання, у зв`язку із запровадженням карантинних заходів.

Ухвалою суду від 05.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд встановив таке.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведена документальна планова виїзна перевірка, за результатами якої складено акт №548/05.02/39806821 від 16.03.2020 року (далі - акт перевірки).

Відповідно до акта перевірки встановлено такі порушення:

п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України (далі Кодекс), що призвело до заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 289 114 грн., у тому числі за червень 2019 року на суму 289 114 грн.;

п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Кодексу, в частині недотримання термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість 289 114 грн.;

вимог частини 3 статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями), а саме: подання до органів ДПС звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, вересень, жовтень, грудень 2018 року, березень, квітень, червень, липень, вересень 2019 року з недостовірними відомостями. Відповідальність за дані порушення встановлено абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 ЗУ N° 481/95-ВР;

вимог частини 3 статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про Державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями), а саме: подання до органів ДПС звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за січень, лютий, березень 2018 року з недостовірними відомостями. Відповідальність за дані порушення встановлено абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 ЗУ № 481/95-ВР;

пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, п. 216.9, ст. 216 Кодексу, що призвело до заниження податкових зобов`язань із сплати акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у січні, лютому, березні, квітні, травні, липні, вересні, жовтні, грудні 2018 року, березні, червні, липні 2019 року на суму 727,00 гривень;

п. 51.1 ст.51, абз. „б п. 176.2 ст.176 Кодексу, а саме: подання податковим агентом |форм 1ДФ за 2-3 кв. 2018 року з помилками у реєстраційних номерах облікових карток платників податків;

пп. 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 176.1 «е» та п 176.2 «а» ст. 176 Податковогокодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб Вінницькою філією в загальній сумі 2 774,20 гри., в тому числі за травень 2019 року в сумі 2 774,20 грн.

З акта перевірки видно, що за період з 01.01.2018 по 30.09.2019 ТзОВ «Калуш Бровар Дистриб`юшен» задекларовано податкових зобов`язань по податку на додану вартість у сумі 40 664 130 грн. Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2018 по 30.09.2019 встановлено їх заниження на загальну суму 289 114 грн., у тому числі за червень 2019 року на суму 289 114 грн.

Щодо аргументів позивача з приводу того, що твердження відповідача про реалізацію ТМЦ нижче ціни його придбання, не означає обов`язкову прибутковість кожної окремої операції, то суд зазначає, що і відповідач не заперечує того факту, що не кожна господарська операція може приносити дохід для суб`єкта господарювання.

Як видно з матеріалів справи, в травні-червні 2019 року ТзОВ «Калуш Бровар Дистрибюшин» реалізовано товарно-матеріальні цінності нижче ціни придбання. Цього не заперечує позивач. Зазначені обставини підтверджені договорами поставки, видатковими накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями.

Також, з акта перевірки видно, що ціна реалізації ТМЦ позивача без ПДВ за червень 2019 року склала 5 744 510 грн., собівартість реалізованих ТМЦ склала за червень 2019 року 4 298 941 грн.

Згідно з пп. «а» і «б» п. 185.1 ст. 185 Кодексу об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операція платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до ст. 186-1 ПК України розташоване на митній території України.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Кодексу база оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктам господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі-компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій зі постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Таким чином, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг.

Відтак, реалізовуючи товари/послуги нижче ціни придбання таких товарів/послуг, суб`єкт господарювання повинен дотримуватися вимоги про мінімальну базу оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до пункту 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 N 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267, у разі постачання товарів/послуг, база оподаткування яких визначена, зокрема, відповідно до статті 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), перевищує фактичну ціну, постачання таких товарів/послуг постачальник (продавець) складає дві податкові накладні: одну - на суму, розраховану виходячи з фактичної ціни постачання, іншу - на суму, розраховану виходячи з перевищення ціни придбання над фактичною ціною, або може скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо за кожною операцією з постачання товарів/послуг.

Таким чином, при реалізації товарно-матеріальних цінностей нижче ціни придбання, платник податку не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому відбувається їх списання, повинен здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за основною ставкою, скласти зведену податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації.

Суд встановив, що позивач реалізував у червні 2019 товарно-матеріальні цінності нижче ціни їх придбання на суму 1445570,0грн. Таким чином, позивач повинен був відобразити за цей період податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 289 114,0грн.

Порушуючи зазначені вище норми ПК України, позивач не відобразив податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 289 114,0грн., відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до закону та на його підставі.

Крім того, відповідно до п.120.2 ст.120 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 етапі 201 Податкового кодексу.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1 цієї статті, не застосовуються.

Таким чином, порушуючи ст.120 ПК України ТОВ «Калуш Бровар Дистриб`юшен» в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстрував податкову накладну за червень 2019 у сумі ПДВ 289114, 00 грн., що стало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 28.04.2020.

Таким чином, зазначене податкового повідомлення-рішення № від 28.04.2020 прийнято відповідно до закону та на його підставі.

Щодо покликання позивача на судове рішення у справі №811/893/14, то суд зазначає, що підставою позову, заявленого у цій справі було врахування у складі собівартості товару суми податку на додану вартість, сплаченого постачальнику, що призвело до безпідставного висновку про збитковість операції з продажу такого товару на експорт. При цьому позивач у справі №811/893/14 заперечував факт збитковості операції. Відтак, у справі, що розглядається та у справі, на рішення у якій покликається позивач, досліджувалися різні фактичні обставини.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтовані, з огляду на що у задоволенні позову суд відмовляє повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Калуш Бровар Дистриб`юшен» (місцезнаходження: 79034, м.Львів, вул.Угорська, 22, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.02.2021.

Суддя Лунь З.І.