Справа № 500/2991/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2991/20

28 січня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

представника позивача Чудопалов Ю. З.

представника відповідача Васильчук І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Галицької митниці Державної митної служби України (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправними дії Галицької митниці Державної митної служби щодо незаконного поміщення транспортного засобу марки OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_2 на платне зберігання на складах митних органів, визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання позивачеві змоги виїхати в день в`їзду за межі території України, зобов`язати відповідача безоплатно повернути транспортний засіб марки OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_2 позивачу для повернення його власнику на територію республіки Польща.

Позов обґрунтований тим, що 16.03.2020 на територію України з території Республіки Польща було ввезено транспортний засіб марки OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_3 -code № НОМЕР_2 під керуванням позивача. Зазначив, що під час ввезення транспортного засобу на територію України позивач повідомив про намір вивезення транспортного засобу того ж дня на територію Республіки Польща, однак з невідомих причин на митному пості "Краковець" транспортний засіб не дозволили ввезти на територію Республіки Польща та помістили на платне зберігання на складах митних органів. Вказав, що повідомлення митного органу не містить відповіді про те, яка саме підстава стала причиною для поміщення транспортного засобу на платне зберігання на складах митних органів. Просить врахувати, що позивач не мав наміру заїжджати на територію України далі митного поста, а лише хотів перевезти своїх співгромадян з території Польщі та одразу ж повернутися назад. В той же час, позивач зазначив, що не заявляв про своє бажання ввозити автомобіль на територію України, а навпаки на митному посту повідомив про своє бажання вивезти автомобіль за межі України в той же день. Вказав, що ніхто на митному пості не повідомив позивача, що потрібно написати письмову заяву про намір вивезти транспортний засіб в той самий день, так як і в жодному нормативному акті не передбачено, що потрібно надавати таку письмову заяву. Отже, позивач вважає, що він протиправно обмежений в реалізації свого права, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства України, він міг безперешкодно вивезти транспортний засіб з території України на територію Республіки Польща в день його вивезення, а тому дії відповідача та рішення про поміщення транспортного засобу на платне зберігання на складах митних органів є необґрунтованими, винесеним з порушенням чинного законодавства, у зв`язку із чим просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 15.10.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду. У вказаний судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 02.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 30.11.2020 о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що транспортний засіб OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_4 може бути виданий Позивачу із складу митниці лише за умови виконання ним вимог законодавства, зокрема, здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу та відшкодування витрат митниці на його зберігання. Вказав, що вказаний транспортний засіб був ввезений позивачем на митну територію України в митному режимі "транзит". Зазначив, що оскільки ввезений позивачем на митну територію України в митному режимі "транзит" транспортний засіб OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_4 підлягав обов`язковому письмовому декларуванню, а також враховуючи те, що за вказаний транспортний засіб позивачем мали бути сплачені митні платежі у формі грошової застави, що не було зроблено позивачем, пропуск даного транспортного засобу через канал «зелений коридор» було скасовано та переведено його до каналу «червоний коридор». Вказав, що позивач із заявою про надання дозволу на вивезення транспортного засобу за межі митної території України до відповідача не звертався. Отже, на думку представника відповідача, вказаний транспортний засіб був поміщений на склад митниці правомірно та законно, у порядку та в спосіб, визначений чинним законодавством, а тому, на думку митниці, підстав для визнання протиправними дій митниці щодо незаконного поміщення вказаного транспортного засобу на зберігання на склад митниці немає.

Ухвалою суду від 30.11.2020 розгляд справи відкладено до 28.12.2020 о 11:00 год.

28.12.2020 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 05.01.2021 о 14:30 год.

Ухвалою суду від 05.01.2021 розгляд справи відкладено до 28.01.2021 о 09:30 год.

28.01.2021 представник позивача у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Судом встановлено, що 16.03.2020 громадянин України ОСОБА_1 направлявся з Польщі до України через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краківець» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху митного контролю «Зелений коридор» автомобілем марки OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_4 .

Того ж дня, Галицькою митницею Державної митної служби України видано уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії РА№017943, у відповідності до якої митний орган прийняв на зберігання транспортний засіб.

23.05.2020 позивач звернувся із заявою до начальника Галицької митниці Держмитслужби, в якій просив дозволити відремонтувати автомобіль OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на митній території "Краковець" і повернути цей автомобіль власнику в Республіку "Польщу".

Листом Галицької митниці Держмитслужби від 09.06.2020 №7.4-1-28-05/10/15249 позивача повідомлено про те, що транспортний засіб OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_3 -code № НОМЕР_2 16.03.2020 було передано для зберігання на склад митниці, розташований на митному посту "Краковець" згідно уніфікованої митної квитанції форми МД-1 серії РА №0017943.

В подальшому, листом Галицької митниці Держмитслужби від 21.08.2020 у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що відповідно до наявної в уніфікованій митній квитанції форми МД-1 серії РА №017943 від 16.03.2020 інформації, транспортний засіб марки OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 був переданий на зберігання на склад митниці громадянином України ОСОБА_1 згідно із пунктом 2 частини першої статті 238 Митного кодексу України. Одночасно повідомлено, що відповідно до інформації, наявної в журналі обліку вхідної кореспонденції митного поста, громадянин України ОСОБА_1 16.03.2020 не звертався із заявою щодо повернення даного транспортного засобу на митну територію Республіки Польщі.

Також, з даного листа слідує, що згідно з розпорядженням Міністра Внутрішніх Справ і Адміністрації Республіки Польща від 13.03.2020 "Про тимчасове припинення або обмеження прикордонного руху у визначених пунктах пропуску" з 01.00 год. 15.03.2020 в автомобільному пункті пропуску "Корчова" навпроти пункту пропуску "Краківець" запроваджуються обмеження руху осіб.

Не погоджуючись такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України №4495-VI від 13.03.2012 (надалі, МК України).

Згідно із пункту 4 частини першої ст. 4 МК України, ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Статтею 71 МК України, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

У відповідності до положень частини першої статті 73 МК України, умови перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у відповідному митному режимі, обмеження щодо їх використання, застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами України з питань державної митної справи та у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною четвертою статті 92 МК України визначено, що для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: 1) подати митному органу митну декларацію (документ, який відповідно до статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації), товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару; 2) у випадках, визначених законодавством, надати митному органу дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу; 4) у разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у частині шостій статті 94 цього Кодексу, забезпечити виконання вимог та зобов`язань, визначених законодавством, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів.

Пунктом 2 частини першої статті 238 МК України визначено, що обов`язковій передачі митному органу для зберігання підлягають, зокрема, товари, що ввозяться громадянами на митну територію України і підлягають оподаткуванню митними платежами, якщо вони не сплачені.

Нормами частини сьомої ст. 239 МК України передбачено, що витрати митних органів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині п`ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами.

При цьому, відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг. Готівкові кошти на відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів на складах митних органів можуть прийматися цими органами із заповненням уніфікованої митної квитанції, яка видається власникам зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженим ними особам.

Строки зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами визначено статтею 240 МК України, зокрема, згідно із частиною 1 даної статті товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у пунктах 1-3, 5 частини першої та у пунктах 1 - 4, 7 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, можуть зберігатися на складах митних органів протягом 90 днів, за винятком випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті.

За змістом положень статті 241 МК України передбачено, що власники товарів, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, або уповноважені ними особи можуть з дозволу та під контролем цих органів здійснювати із зазначеними товарами операції, передбачені статтею 325 цього Кодексу, а також: 1) підготовку товарів до продажу (відчуження, транспортування, консолідацію, подрібнення партій, маркування, формування відправлень, сортування, зберігання у цілях транзиту); 2) змішування товарів (компонентів) без надання одержаній продукції характеристик і властивостей, що істотно відрізняють її від вихідних складових; 3) прості складські операції, необхідні для забезпечення збереження цих товарів (переміщення товарів у межах складу з метою раціонального розміщення; чищення; провітрювання; створення оптимального температурного режиму зберігання; сушіння, у тому числі із створенням потоку тепла; захист від корозії; боротьба із шкідниками; інвентаризація); 4) взяття проб та зразків.

У разі відмови у наданні дозволу на здійснення визначених частиною першою цієї статті операцій з товарами митні органи зобов`язані невідкладно, письмово або в електронній формі, повідомити особу, яка звернулася за дозволом, про причини і підстави такої відмови.

У відповідності до частини першої статті 242 МК України, товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Положеннями частин першої, третьої ст. 325 МК України визначено, що за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій митний орган зобов`язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови.

Користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями частин другої - п`ятої ст. 366 МК України передбачено, що канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

В ході розгляду справи встановлено, що під час переміщення через митний кордон України Позивачем транспортний засіб марки OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_4 був заявлений в митний режим «транзит» та самостійно обрано форму проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», чим засвідчено про відсутність товарів, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами.

Водночас, згідно із частиною першою ст. 377 МК України, товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Згідно із розділом І Правил митного контролю та оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118, товари, що класифікуються за кодами 8701 - 8705, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, і номерні вузли до них - це транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, які не є суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, для вільного обігу або з метою транзиту.

Не підлягають пропуску через митний кордон України транспортні засоби, які знято з обліку, увозяться з метою транзиту і на які не оформлено гарантії доставки до митного органу призначення (абзац 7 пункту 9 розділу I Правил).

Також, згідно із п. 10 розділу I Правил транспортні засоби, не пропущені через митний кордон України внаслідок установлених заборон чи обмежень на їх увезення в Україну, а також несплати встановлених податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні транспортних засобів через митний кордон України, підлягають вивезенню з території України або переданню на склад митного органу оформлення для зберігання відповідно до Митного кодексу України.

Відповідно до пункту 11 розділу I Правил визначено, що у разі прийняття в пункті пропуску через державний кордон України власником (уповноваженою особою) рішення про повернення в суміжну державу транспортного засобу, не пропущеного через митний кордон України, власник (уповноважена ним особа) заповнює два примірники митної декларації на вивезення такого транспортного засобу.

Після завершення митного оформлення транспортного засобу для вивезення один примірник митної декларації з відмітками посадової особи митного органу про завершення митного оформлення, необхідного для зворотного вивезення транспортного засобу, передається власникові транспортного засобу (уповноваженій особі), другий примірник залишається в справах митного органу та підшивається до ПДГ (у разі її наявності) разом з ксерокопіями документів на транспортний засіб.

Вивезення за межі митної території України транспортного засобу, не пропущеного через митний кордон України, проводиться виключно в тому пункті пропуску через державний кордон України, через який здійснювалося ввезення транспортного засобу.

Відповідно до приписів п. 12 розділу I Правил вивезення за межі митної території України транспортних засобів, митне оформлення яких не завершено внаслідок причин, зазначених в пункті 9 цього розділу цих Правил (за відсутності ознак порушення митних правил), здійснюється за письмовою заявою власника за умови оформлення ВМД, оформленої в режимі транзиту, та застосування відповідно до законодавства заходів гарантування такої доставки.

Крім цього, абзацом 1 частини першої статті 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що громадянами-резидентами у митному режимі транзиту можуть бути ввезені на митну територію України транспортні засоби лише за умови їх письмового декларування та за умови забезпечення сплати митних платежів у формі грошової застави.

Так, пунктом 60 ст. 4 МК України визначено, що транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Резиденти - фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном (п.п. в) п. 50 ст. 4 МК України).

Нерезиденти - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України (п.п. в) п. 33 ст. 4 МК України).

В розумінні норм Митного кодексу України Позивач є громадянином-резидентом, а тому, на думку суду, громадянами-резидентами у митному режимі транзиту можуть бути ввезені на митну територію України транспортні засоби лише за умови їх письмового декларування та за умови забезпечення сплати митних платежів у формі грошової застави.

У контексті наведених норм суд вважає, що оскільки ввезений позивачем на митну територію України в митному режимі транзит транспортний засіб OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_4 підлягав обов`язковому письмовому декларуванню, а також враховуючи те, що за вказаний транспортний засіб позивачем мали бути сплачені митні платежі у формі грошової застави, тому пропуск даного транспортного засобу через канал «зелений коридор» було правомірно скасовано та переведено його до каналу «червоний коридор».

Належних, достатніх, допустимих доказів здійснення письмового декларування транспортного засобу позивачем та сплати за нього митних платежів у формі грошової застави позивачем до суду не подано та судом не здобуто.

Отже, на думку суду, відповідачем правомірно згідно положень пункту 2 частини першої статті 238 МК України даний транспортний засіб Позивачем 16.03.2020 було передано для зберігання на склад митниці, розташований на митному посту «Краковець», згідно уніфікованої митної квитанції форми МД-1 серії РА № 0017943, що підтверджується підписом позивача на квитанції МД-1.

Крім цього, видача товарів зі складу митниці проводиться у відповідності до розділу IX «Видача товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці» Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627 (надалі, Порядок).

Згідно пункту 9.1. Порядку товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Відповідно до пункту 9.2 Порядку, видача зі складу митниці товарів, транспортних засобів комерційного призначення особам, зазначеним у пункті 9.1 цього розділу, здійснюється за умови подання на ім`я керівника Митниці або особи, яка виконує його обов`язки, відповідної заяви/звернення, у якій зазначаються поштова адреса та за наявності електронна адреса і контактний телефон заявника.

До заяви/звернення долучаються документи, що засвідчують особу (повноваження особи), а також інші необхідні документи з числа визначених у пунктах 9.8 та 9.9 Порядку.

Залежно від підстави розміщення та мети видачі товарів і транспортних засобів комерційного призначення на склад Митниці подаються, зокрема, такі документи: другий примірник квитанції МД-1, якщо товари були поміщені на склад митниці зі складанням квитанції МД-1; документи (митна декларація або інший документ який її замінює), що підтверджують оформлення товарів у відповідний митний режим або згідно із заявленою метою; документи, що підтверджують відшкодування витрат Митниці на зберігання товарів і транспортних засобів на складі Митниці, а також сплату штрафу відповідно до постанови, винесеної за результатами розгляду справи про порушення митних правил (пункт 9.8. Порядку).

Положеннями п. 9.10. Порядку передбачено, що особам, зазначеним у пункті 9.1 розділу IX, відмовляється у видачі зі складу товарів, транспортних засобів комерційного призначення з причин недотримання ними пунктів 9.2, 9.3 розділу IX, а також за наявності інших визначених законодавством правових підстав, що не дозволяють видачу майна зі складу.

Водночас, механізм відшкодування витрат митних органів за зберігання товарів, транспортних засобів визначений Порядком відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митниць ДФС, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 (надалі, Порядок №731).

Пунктами 2, 3, 6, 7, 8 Порядку №731 передбачено, що витрати митниці ДФС відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів або вповноваженою ним особою (далі - платник) після їх митного оформлення при фактичному отриманні цих товарів, транспортних засобів.

Витрати відшкодовуються платником у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, установленим на дату їх внесення, у сумі, розрахованій митницею ДФС відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митниць ДФС товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731, та залежно від строку зберігання товарів і транспортних засобів.

Строк зберігання товарів і транспортних засобів на складі митниці ДФС для обрахунку витрат обчислюється, починаючи з одинадцятого дня після оформлення відповідних документів про фактичне прийняття товарів і транспортних засобів на зберігання митницею ДФС і до дня їх видачі зі складу митниці ДФС власникам або вповноваженим особам (крім випадків, обумовлених цим Порядком).

При обрахунку витрат строк зберігання обчислюється в календарних днях. День видачі зі складу митниці ДФС товарів і транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

При обрахунку витрат митницею ДФС до розрахункового строку не включаються: час проведення митницею ДФС в рамках процедури митного контролю та митного оформлення досліджень (аналізів, експертиз).

Проміжок часу, витрачений на проведення досліджень (аналізів, експертиз), підтверджується копіями документів, що засвідчують факт прийняття рішення митницею ДФС про необхідність таких досліджень (аналізів, експертиз) та дату отримання митницею ДФС відповідної інформації; час затримки митного оформлення, яка сталася з ініціативи митниці ДФС.

Час затримки митного оформлення з ініціативи митниці ДФС встановлюється за результатами перевірки обставин та причин такого затримання та оформлюється доповідною або службовою запискою на керівника митниці ДФС або особу, яка виконує його обов`язки.

Окрім цього, при обрахунку витрат до розрахункового строку не включаються: час проведення службового розслідування або перевірки; строк дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами.

Розмір відшкодувань за зберігання на складах митниць ДФС легкових автомобілів, мікроавтобусів (максимальна вага яких не перевищує 3500 кг і кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує восьми) складає 10 євро за добу.

Суд також зазначає, що відповідно до статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

З аналізу наведеного суд вважає, що підставою для не включення строку дії обставин непереборної сили до розрахункового строку при обрахунку витрат за зберігання на складі митниці згаданого вище транспортного засобу є, зокрема, подання документів, виданих згідно ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промисловою палатою України та уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою.

Доказів існування таких обставин судом не здобуто та учасниками справи суду не подано.

Також, вирішуючи по суті даний спір, суд не приймає до уваги доводи сторони позивача про те, що ним не заявлялось бажання ввозити транспортний засіб на територію України, оскільки позивачем виконано дії щодо переміщення вказаного транспортного засобу на митну територію України, зокрема, вказаний транспортний засіб був ввезений позивачем на митну територію України в митному режимі транзит.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що позивач в день ввезення зазначеного транспортного засобу на митну територію України, а саме 16.03.2020, не звертався із заявою про надання дозволу на вивезення транспортного засобу за межі митної території України, що підтверджується інформацією із Журналу обліку вхідної кореспонденції митного поста «Краківець».

Водночас суд зазначає, що обов`язок надання письмової заяви про бажання вивезти транспортний засіб з транспортний засіб з території України у день його вивезення передбачений Правилами митного контролю та оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України.

За таких обставин, суд приймає до уваги твердження представника відповідача, що, транспортний засіб OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_4 може бути виданий позивачу із складу митниці лише за умови виконання ним вимог законодавства, зокрема, здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу та відшкодування витрат митниці на його зберігання.

З огляду на що, суд вважає, що транспортний засіб OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_4 був поміщений на склад митниці правомірно, у порядку та в спосіб, визначений чинним законодавством, а тому, на думку суду, підстав для визнання протиправними дій митниці щодо незаконного поміщення вказаного транспортного засобу на зберігання на склад митниці немає.

Суд також зазначає, що статтями 196, 197 МК України встановлено порядок переміщення через митний кордон України окремих видів товарів, на які встановлені заборони або обмеження.

Разом з цим, на час переміщення через митний кордон України транспортного засобу OPEL ASTRA, р.н. НОМЕР_1 , VIN-code № НОМЕР_4 будь-яких заборон чи обмежень щодо його пропуску через митний кордон України не було, про що судом не здобуто доказів та учасниками справи суду не подано.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 02 лютого 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач - Галицька митниця Держмитслужби (місцезнаходження: вул. Костюшка, 1, м.Львів,79000 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.