Справа № 600/2462/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2462/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 21.07.2020 року № .

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що посадовими особами ГУ ДПС в Івано - Франківській області проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , де останній здійснює господарську діяльність. За результатами перевірки складено акт перевірки та винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення, яке позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Звертав увагу суду на те, що належним чином оформлена копія наказу про проведення перевірки нікому не вручалась, зокрема на копії наказу відсутня дата, підпис та посада особи, яка такий наказ засвідчувала, що на думку останнього свідчить про те, що фактична перевірка не відбулась, так як копія наказу вручена не була.

Окрім того зазначив, що не отримував вимоги від посадових осіб контролюючого органу про необхідність надати відомості про обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також документів, які підтверджують їх встановлення.

На думку позивача, під час проведення перевірки працівники контролюючого органу мали право залучити фахівця або експерта в галузі по дослідженню встановлення рівномірів лічильників.

Звертаючись до суду також наводив аргументи з приводу того, що контролюючий орган в акті перевірки окремим абзацом зазначив щодо не обладнання (відсутність) рівнемірів - лічильників рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах, тобто на його думку даний факт співробітниками ДПС не віднесено до порушення норм чинного законодавства.

На переконання позивача, інформація про рівноміри-лічильники, місце придбання, фірму постачальника, технічні характеристики в сукупності становлять комерційну таємницю, а тому документи про рівноміри-вимірювачі не зберігаються на АЗС, відтак і не були надані контролюючому органу.

Також звертав увагу на те, що контролюючий орган порушив право, яке передбачене ст. 59 Конституції України, на захист прав останнього адвокатом.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Вважає, що податковим органом правомірно проведено перевірку, адже містяться всі документи належним чином оформлені для здійснення перевірки, зауважень щодо оформлення не було, а тому твердження позивача щодо відсутності належно оформленого наказу на перевірку - помилкові.

Заперечив також щодо аргументів позивача з приводу відсутності вимоги надати інформацію про обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, оскільки 18 червня 2020 року касиром АЗС ОСОБА_2 отримано письмову вимогу про надання до перевірки документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності. В даному переліку документів було визначено "документи щодо наявних основних засобів", в тому числі витратоміри-лічильники та об`єкт, де зберігається пальне, які належить до основних засобів.

Відповідач наголошував на тому, що податковим законодавством визначено, що контролюючий орган має право залучати фахівців та експертів в певних галузях, а не зобов`язаний, відтак слід відхилити аргументи позивача з даного приводу.

Вважає безпідставними доводи позивача також про те, що контролюючий орган в акті перевірки окремим абзацом вказав на порушення щодо не обладнання рівнемірів- лічильників, а тому цей факт співробітниками ДПС не віднесено до порушення. При цьому зазначив те, що дане порушення вказане окремим абзацом не звільняє платника від відповідальності і не впливає на спірні правовідносини.

Фактична перевірка проводилась у присутності особи, що фактично здійснює розрахункові операції - касира ОСОБА_2 , відтак згідно вимог законодавства, право на професійну правничу допомогу ніхто не обмежував.

Окрім іншого відповідач зазначив, що перевіркою було встановлено відсутність рівнемірів-лічильників рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизному складі. Даний факт також підтвердила касир ОСОБА_2 у своїх поясненнях, яка зазначила: "рівнеміри-лічильники на АЗС за вищевказаною адресою не встановлені".

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 10:00 год. 11 грудня 2020 р.

2. Ухвалами суду відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача Михайлюка Любомира Тарасовича, про об`єднання позовів.

3. 28.12.2020 року усною ухвалою суду допущено заміну неналежного відповідача ГУДПС України в Чернівецькій області на належного відповідача ГУДПС в Чернівецькій області та зобов`язано відповідача подати до суду додаткові докази по справі, що відображено в протоколі судового засідання.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на аргументи викладенні в позовній заяві, подавши заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

2. Представник відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення адміністративного позову з підстав наведених у відзиві на адміністративний позов. Подали до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

3. Враховуючи приписи статті 194 КАС України, та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. На підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Івано - Франківській області №522 від 18.06.2020 року та направлення на перевірку від 18.06.2020 року № 650, проведена фактична перевірка АЗС з магазином за адресою АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 з 18.06.2020 року, з питань здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками. (а.с.46,47,48)

2. 18.06.2020 року посадовими особами ГУДПС в Івано-Франківській області вручено ОСОБА_2 (касир) вимогу про надання документів до 22.06.2020 року до ГУДПС в Івано-Франківській області. (а.с.12)

3. За результатами перевірки посадовими особами ГУ ДПС в Івано - Франківській області складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки в якому зафіксовано наступні порушення, (окрім іншого), не обладнання (відсутність) рівнемірів-лічильників рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизному складі за адресою: АДРЕСА_1 , в кількості семи штук, чим порушено пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України. (а.с.13-14)

4. Касиром ОСОБА_2 під час перевірки надано пояснення, в яких зазначено, що "Рівнеміри-лічильники на АЗС за адресою АДРЕСА_1 не встановлені".(а.с.45)

5. Не погодившись з висновками перевірки ФОП ОСОБА_1 звернувся із запереченням від 06.07.2020 №10/8 до ГУ ДПС в Івано-Франківській області на акт фактичної перевірки. (а.с.15)

6. ГУ ДПС у Чернівецькій області за розглядом акта фактичної перевірки реєстраційний № 368/09/15/РРО/ НОМЕР_1 , з врахуванням Листа ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 16.07.2020 №2356/10/09-19-05-06-22 прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2020 № про застосування штрафної санкції в сумі 140 000 грн. (а.с. 22)

7. Відповідно до рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 20.10.2020 року № 30554/6/99-00-06-02-06-06 податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області від 21.07.2020 року № залишено без змін. (а.с. 20-21)

8. Також судом встановлено, що згідно квитанції № 2 ГУ ДПС у Чернівецькій області 02.04.2020 року прийнято від ФОП ОСОБА_1 довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри. (а.с.79, 80- 86)

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

3. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755 -VI. (далі - ПК України)

4. Звертаючись до суду позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що посадовими особами контролюючого органу проведена фактична перевірка за місцем здійснення його господарської діяльності. Вважає, що така перевірка проведена з істотними порушеннями норм податкового законодавства, зокрема не вручено належним чином оформлену копію наказу про проведення перевірки, що на думку позивача свідчить відсутність фактичної перевірки.

Надаючи правову оцінку аргументам позивача, суд зазначає наступне.

Підпунктом 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок визначений ст. 80 ПК України.

У п. 80.1 ст. 80 ПК України закріплено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема в разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі №810/1394/16, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені ст. 81 ПК України.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

В ході розгляду справи судом встановлено, що працівниками ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі наказу ГУ ДПС у в Івано-Франківській області від 18.06.2020 №522 та направлень ГУ ДПС в Івано - Франківській області від 18.06.2020 №649, 650 проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (юридична адреса - АДРЕСА_2 ), за результатами якої складено акт від 23.06.2020 реєстраційний № 368/09/15/РРО/ НОМЕР_1 .

Перевірка проводилась в присутності касира ОСОБА_2 , якій на початку перевірки, на виконання ст.81 Податкового кодексу України пред`явлено направлення та наказ про проведення перевірки, копію якого вручено 18.06.2020 о 12:30 під розписку, про що свідчать підписи в направленнях. Зауважень щодо оформлення вказаних документів до працівників ГУ ДПС у Івано-Франківській області не надходило, відповідно посадові особи контролюючого органу приступили до проведення фактичної перевірки.

Згідно копії Наказу №522, яку позивачем подано до позовної заяви вбачається, що в ньому зазначені всі обов`язкові реквізити для оформлення вказаної категорії документів, а також всі відмітки, які потрібні для того, щоб засвідчити копію.

Перед початком фактичної перевірки працівниками контролюючого органу ознайомлено ОСОБА_2 зі службовими посвідченнями, наказом та направленням на перевірку, надано їх копії, що підтверджується матеріалами справи.

Зауважень щодо оформлення вказаних документів до працівників податкового органу не надходило, що й стало підставою для початку проведення фактичної перевірки.

За результатом перевірки складений акт, в якому зафіксовано не обладнання (відсутність) рівнемірів-лічильників рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизному складі за адресою: АДРЕСА_1 , в кількості семи штук, чим порушено пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України.

З огляду на наведене вище, судом не встановлено будь-яких порушень порядку проведення перевірки, відтак суд відхиляє аргументи позивача з даного приводу.

5. Суд також відхиляє аргументи позивача з приводу відсутності вимоги з боку посадових осіб податкового органу, надати відомості про обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 18 червня 2020 року касиром АЗС ОСОБА_2 отримано письмову вимогу про надання до перевірки документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності. В даному переліку документів визначено "документи щодо наявних основних засобів".

Слід зазначити, що Наказом Міністерства фінансів України № 92 від 27.04.2000 р. "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби"" (далі - Положення), визначено поняття "основні засоби".

Відповідно до п.4 даного Положення, основні засоби - матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Також в п. 14.1.138. ст. 14 Податкового кодексу визначено, що основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 20000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 20000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Суд звертає увагу на те, що зазначена АЗС, на якій проводилась перевірка, в своїй господарській діяльності використовує акцизні склади для пального, які повинні бути обладнані витратомірами - лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів і (продукції) у резервуарі.

Отже, ці склади, які знаходяться на АЗС позивач використовує для здійснення своєї основної господарської діяльності та отримання прибутку (операційний цикл використання триває більше ніж 1 рік), тому витратоміри-лічильники та об`єкт, де зберігається пальне належить до основних засобів.

6. Суд не приймає до уваги доводи позивача з приводу того, що працівниками контролюючого органу не залучались фахівці або експерти в галузі рівномірів лічильників, оскільки податковим кодексом визначено, право контролюючого органу на залучення фахівців та експертів в певних галузях, а не обов`язок, що по своїй суті свідчить про дискреційність повноважень контролюючого органу в даних правовідносинах.

7. Щодо правомірності спірного податкового повідомлення рішення, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище, за результатами перевірки позивача податковим органом складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки в якому зафіксовано наступні порушення, (окрім іншого) не обладнання (відсутність) рівнемірів-лічильників рівня пального на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизному складі за адресою: АДРЕСА_1 , в кількості семи штук, чим порушено пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.6. п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що акцизний склад це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно пп. 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що розпорядник акцизного складу це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Пунктом 230.1. ст. 230 ПК України визначено, що акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро- горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Відпуск пального без наявності витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників забороняється.

Відповідно до п. 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України, розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно до вимог ст. 230 ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі - Порядок № 891).

Пунктом 2 Порядку № 891 визначено, що у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні: витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах;

рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара;

резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці.

обіг пального - будь-які операції, що передбачають: фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).

Системний аналіз наведено вище дає підстави дійти висновку, що при визначенні загальної місткості розташованих на акцизному складі резервуарів беруться до уваги стаціонарні споруди або ємності, які призначені для здійснення операцій, що передбачають фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального чи/або фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне та його зберігання, при цьому акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження- розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами- лічильниками на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Крім того, суд зазнає, що застосування штрафних санкцій визначене пунктом 128-1.1 ст. 128-1 Податковим Кодексом України, зокрема передбачено, що не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Пунктом 18 підрозділу 5 "Особливості справляння акцизного податку та екологічного податку" розділу розділ XX ПК України: … 18. Норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються:

з 1 липня 2019 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 липня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу (незалежно від загальної місткості резервуарів, розташованих на акцизному складі такого розпорядника), а також до вітчизняних підприємств, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне).

Пунктом 15 Порядку № 891 визначено, що реєстрацією у Реєстрі розпорядників акцизних складів, акцизних складів, резервуарів, прийнятих в експлуатацію, витратомірів та рівнемірів у розрізі акцизних складів є прийняття надісланих розпорядником акцизного складу електронних документів для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 1-4 і 6 пункту 5 цього Порядку.

Для розпорядників акцизних складів, на яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне), реєстрацією є прийняття надісланих розпорядником акцизного складу електронних документів для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 1-4 і 6 пункту 5 цього Порядку. Зазначена в підпунктах 3-4 пункту 5 цього Порядку інформація щодо встановлених витратомірів наводиться розпорядниками з 1 січня 2020 року.

Наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 року № 944 затверджено форму Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри на підставі якої здійснюється реєстрація резервуварів, витратомірів - лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі в Реєстрі.

Відтак, дата реєстрації довідки є датою реєстрацію резервуарів, витратомірів - лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі в реєстрі.

Суд повторно зазначає, що згідно пункту 18 підрозділу розділу ХХ "Перехідних положень " ПК України норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються:

з 1 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу).

Судом встановлено в ході розгляду справи та підтверджується матеріалами справи те, що згідно квитанції № 2 позивач 02.04.2020 року подав до контролюючого органу довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри.

Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин справи, суд зазначає, що державна реєстрація витратомірів - лічильників здійснена з порушення строків, а саме 02.04.2020 року, натомість податковим законодавством визначений такий обов`язок позивача в строк до 01.01.2020 року.

Суд наголошує на тому, що довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри подається з метою реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів - лічильників та рівнемірів рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі розташованих на акцизних складах резервуарів, введених в експлуатацію, витратомірів - лічильників та рівнемірів - лічильників.

Отже, реєстрація як встановлено з матеріалів справи, та і власне не заперечувалось представником позивача в судовому засідання - відбулась 02.04.2020 року, тобто з порушенням вимог податкового законодавства. Що по своїй суті свідчить про здійснення господарської діяльності з порушенням Закону, тобто без реєстрації витратомірів -лічильників. Відтак, податковим органом правомірно до позивача застосовано штрафні санкції, в розмірі 20 тис. грн. за кожен не зареєстрований резервуар.

8. Суд не бере до уваги твердження позивача про обмеження щодо застосування штрафних санкцій за порушення законодавства, визначених ст. 128-1 Податкового кодексу через введення карантинних обмежень з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Разом з тим, встановлення витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, які використовуються для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі з 01.01.2020 року, а карантинні обмеження були введені лише у березні 2020р.

9. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 90 КАС України).

10. Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

11. В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Крім цього, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, заява N 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя О.В. Боднарюк