Справа № 120/5848/20-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

120/5848/20-а

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 січня 2021 р. Справа № 120/5848/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Лояніча В.О.

представника позивача: Ткача Ю.А.

представника відповідача: Савелової М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Біокосметика"

до: Головного управління Держпраці у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “Біокосметика” (далі –ТОВ “Біокосметика”, позивач) до Головного управління Держпраці у Вінницькій області (далі – ГУ Держпраці у Вінницькій області, управління, відповідач) із адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову №ВН 754/1573/НП-ФС від 23.03.2020 р. про накладення штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваним рішенням до товариства застосовано штраф за не допуск посадових осіб управління до інспекційного відвідування. Однак, посадовими особами позивача не вчинялося жодних дій, направлених на створення інспектору перешкод у проведенні інспектування, оскільки відповідач про таке відвідування товариство не повідомляв та не перевірку не приходив. Окрім того, на момент інспекційного відвідування, а саме 04 лютого 2020 року господарська діяльність ТОВ «Біокосметика» здійснювалася за адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме, по вул. Пирогова, 37 м. Вінниця. Уповноважені особи (директор, головний бухгалтер) як і інші працівники станом на день іспектування перебували на робочих місцях, що підтверджується табелем робочого часу.

Також вказано, що юридичною підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за статтею 265 КЗпП України є акт посадової особи органу Держпраці, складений за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, в якому викладені порушення трудового законодавства, передбачені частиною другою статті 265 КЗпП України. проте такі порушення не встановлено.

Відтак, на думку позивача спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 23.10.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні на 23.11.2020 р.

11.11.2020 р. надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову вказуючи, що постанова є правомірною, оскільки інспектор здійснив виїзд за місцем реєстрації товариства, однак таке було відсутнє, відповідно, складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та, в подальшому, накладено штраф.

Ухвалою суду від 23.11.2020 р. викликано свідка Жовміра К.О. та відкладено підготовче засідання на 16.12.2020 р.

16.12.2020 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду на 25.01.2021 р.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі наказу Управління Держпраці у Вінницькій області №52-о від 20.01.2020 р. видано направлення №26/04-03 від 20.01.2020 р. на проведення інспекційного відвідування ТОВ "Біокосметика" у період з 3.02.2020 р. по 14.02.2020 р.

З метою реалізації цього рішення, 04.02.2020 р. посадовими особами управління Держпраці у Вінницькій області здійснено вихід для проведення інспекціного відвідування за наслідком якого складено акт №ВН 7564/1573/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування/ невиїзного інспектування, у зв"язку з відсутністю об"єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування).

В подальшому, на підставі цього акту управлінням прийнято постанову №ВН 754/1573/НП-ФС від 23.03.2020 р. про накладення штрафу на ТОВ “Біокосметика” у розмірі 75 568 грн., у зв"язку з відсутністю об"єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням.

Не погоджуючись із рішенням суб"єкта владних повноважень позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Водночас, процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об’єкт відвідування) з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” (далі - Закон), визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про прац, затверджений постановою КМУвід 21 серпня 2019 р. № 823 (далі - Порядок №823, в редакції чинній станом на день прийняття оскаржуваного рішення.).

Відповідно до пункту 2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 8 Порядку №823 визначено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред’явити об’єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об’єкта відвідування (за його наявності).

Згідно пункту 10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об’єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об’єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об’єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об’єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

У разі створення об’єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об’єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об’єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою (п.14 Порядку №823 ).

Водночас, механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України “Про зайнятість населення” визначено постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення” від 17 липня 2013 року № 509 (далі по тексту - Порядок № 509).

Так, відповідно до пункту 2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об’єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Згідно з частинами першою, другою статті 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення. При цьому, абзацом 7 визначено застосування штрафу за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.

Із процитованих норм випливає, що за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенн, передбачено застосування штрафу.

Згідно табелю обліку використання робочого часу ТОВ “Біокосметика” за лютий 2020 р. його працівники , в т.р. уповноважені особи 04.02.2020 р. перебували на робочих місцях.

В ході судового розгляду справи в якості свідка допитано інспектора праці Жовміра Констянтина Олеговича, який здійсював інспекційне відвідування товариства 4.02.2020 р.

Свідок пояснив, що разом з інспектором праці Григоренком О.В. 4.02.2020 р. на підставі направлення вийшов для проведення інспекційного відвідування ТОВ "Біокосметика" за адресами зазначеними у направленнях: м. Вінниця, вул. Пирогова, 37 та вул. Пирогова, 39-Б. Будинок за № 39-Б взагалі не знайшли. У будинку № 37 на першому поверсі заходилась жінка, яка сиділа за столом, на якому стояв комп"ютер. На питання де знаходиться ТОВ "Біокосметика" жінка сказала, що такого у будівлі немає. Інспектори піднялись на другий та третій поверхи, ходили по кабінетам, але такого товариства не було виявлено. У зв"язку з чим і складено акт про відсутність об"єкта відвідування на місцемзнаходження.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено факт відсутності ТОВ “Біокосметика” за місцезнаходженням, адже фактично інспектор не прийшов на об"єкт перевірки, відповідно, висновки викладені в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування, у зв"язку з відсутністю об"єкта,- не відповідають дійсності.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Оцінюючи оскаржувані рішення, суд керується також нормами частини другої статті 2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій “прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України” - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень:

- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;

- зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій “прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії” - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

На думку суду, відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв без врахування розтлумачених критеріїв, адже рішення прийнято за відсутності на те правових підстав, оскільки наявність зафіксованого у акті порушення не знайшло свого підтвердження та не встановлено в ході розгляду справи. Відтак, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідно, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню судові витрати понесені позивачем у даній справі підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Вінницькій області .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Вінницькій області ВН №754/1573/НП-ФС від 23.03.2020 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Біокосметика” (вул. Пирогова, 37, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 40984695) 2102 (дві тисячі сто дві гривні) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Вінницькій області (вул. Магістратська, 37, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 39845483).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Біокосметика” (вул. Пирогова, 37, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 40984695).

Відповідач:Головне управління Держпраці у Вінницькій області (вул. Магістратська, 37, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 39845483).

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати :04.02.21

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна