Справа № 120/5923/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 лютого 2021 р. Справа № 120/5923/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід О.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Вінницької міської медичної частини № 1 Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області (вул. Брацлавська, б. 2а, м. Вінниця, 21001)

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Вінницької міської медичної частини № 1 Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неотримання позивачем відповідної медичної довідки про стан здоров`я з необхідними рекомендаціями лікаря хірурга та зобов`язання відповідача видати позивачеві медичну довідку стосовно результатів консультації та наданих рекомендацій лікарем хірургом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 18.08.2020 року звернувся до відповідача з проханням отримати медичну довідку про стан здоров`я, за наслідком огляду та консультації лікаря хірурга щодо скарг на біль в правому плечовому суглобі, з обов`язковим заключенням лікаря хірурга із рекомендаціями. Довідку позивач просив видати належним чином оформлену із печаткою та в двох екземплярах. Проте довідку від лікаря хірурга з рекомендаціями щодо лікування позивач не отримав. Така бездіяльність відповідача, на переконання позивача, порушує його право на отримання інформації з медичної картки про стан здоров`я, результати консультації та лікарські рекомендації. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 27.10.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

09.11.2020 року за вх. № 36470 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 16.11.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції.

03.12.2020 року за вх. № 41131 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, втім суд зазначає, що він не відповідає вимогам ст. 162 КАС України, якими визначено, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Між тим, відповідачем жодних доказів надіслання (надання) відзиву позивачеві до суду не надано, що підтверджується актом Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року.

Ухвалою від 18.01.2021 року витребувано від відповідача довідку із заключними висновками та із рекомендаціями лікаря хірурга, за результатом проведеного огляду 13.08.2020 року, та видану 01.09.2020 року позивачеві на підставі його заяви від 18.08.2020 року; а також докази реєстрації та видачі такої довідки.

19.01.2021 року за вх. № 2619/21 представником позивача надано відповідь на відзив, в якому останній позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, а також надав до суду довідку від 01.09.2020 року, видану за результатом огляду його лікарем хірургом із відповідним діагнозом та певними рекомендаціями.

28.01.2021 року за вх. № 4630 відповідачем, на виконання ухвали від 18.01.2021 року надано до суду довідку із заключними висновками та із рекомендаціями лікаря хірурга, за результатом проведеного огляду 13.08.2020 року та витяг із медичної карти позивача. Одночасно відповідач просив позовну заяву залишити без розгляду, з огляду на те, що у провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває справа № 120/5924/20-а до філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області про той же предмет спору і фактично між тими сторонами, оскільки медична частина не є самостійним структурним підрозділом, а підпорядковується філії.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив з наступного.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Водночас, згідно ч. 2 цієї статті заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у цій справі відкрите 16.11.2020 року у порядку ст. 262 КАС України. Згідно приписів КАС України розгляд справи по суті у такому випадку розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, тобто з 16.12.2020 року. Між тим, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду надійшло до суду 28.01.2021 року, тобто вже після початку розгляду судом справи по суті. Крім цього, аналіз позовних вимог та суб`єктного складу учасників по справі № 120/5924/20-а доводить відсутність наявності спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. З огляду на що дане клопотання задоволенню не підлягає.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

13.08.2020 року позивач був оглянутий та проконсультований лікарем - хірургом щодо скарг на біль в правому плечовому суглобі.

18.08.2020 року позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив останнього надати йому довідку про те, що він був проконсультований та оглянутий лікарем-хірургом щодо скарг на болі в правому плечовому суглобі з обов`язковим зазначенням висновку лікаря-хірурга та рекомендаціями.

На момент звернення до суду позивача із даним позовом 22.10.2020 року, він зазначає, що затребувана ним довідка надана не була.

Вважаючи, що бездіяльністю відповідача порушено його право на отримання інформації з медичної картки про стан здоров`я, результати консультації та лікарські рекомендації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду (ч. 3 ст. 63 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч. 1, 2 ст. 7 Кримінально-виконавчого кодексу України).

На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу (ч. 2 ст. 151 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Згідно з абз. 6 ч. 1 ст. 8 КВК України засуджені мають право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом. Охорона здоров`я забезпечується системою медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних заходів, а також поєднанням безоплатних і платних форм медичної допомоги. Засудженому гарантується право на вільний вибір і допуск лікаря для отримання медичної допомоги, у тому числі за власні кошти. Засуджені, які мають розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів чи інших одурманюючих засобів, можуть за їх письмовою згодою пройти курс лікування від зазначених захворювань.

У ч. 4, 5 ст. 116 КВК України визначено, що порядок надання особам, які позбавлені волі, медичної допомоги, організації і проведення санітарного нагляду, використання лікувально-профілактичних і санітарно-профілактичних установ охорони здоров`я і залучення з цією метою їхнього медичного персоналу визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Засуджений має право звертатися за консультацією і лікуванням до закладів охорони здоров`я, що мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України, які надають платні медичні послуги та не віднесені до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань. Оплата таких послуг і придбання необхідних ліків здійснюється засудженим або його рідними та близькими за рахунок власних коштів. Консультування та амбулаторне лікування в таких випадках здійснюються в медичних частинах колоній за місцем відбування покарання під наглядом персоналу медичної частини. У разі необхідності лікування в умовах стаціонару засуджений має право отримувати медичну допомогу і лікування, в тому числі платні медичні послуги за рахунок особистих грошових коштів чи коштів рідних та близьких, у зазначених закладах охорони здоров`я. Підставою для надання такої медичної допомоги є медичний висновок. Режим перебування засуджених на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, не віднесених до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, визначається законодавством.

Порядок перебування, умови тримання та охорони засуджених у закладах охорони здоров`я, не віднесених до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, визначаються Міністерством юстиції України.

Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затверджений наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Цей Порядок визначає основні засади організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі та взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги засудженим.

Так, медична частина установи виконання покарань - заклад охорони здоров`я ДКВС, який здійснює діяльність у сфері охорони здоров`я, контроль за станом здоров`я засуджених шляхом проведення медичних оглядів, обстежень, здійснення диспансерного нагляду, надання первинної медичної допомоги, екстреної медичної допомоги, амбулаторної та стаціонарної медичної допомоги відповідно до Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я".

До консультування, обстеження та лікування хворих засуджених можуть залучатися лікарі закладів охорони здоров`я.

У п. 18-20 цього Порядку передбачено, що усі висновки медичних обстежень, консультацій та дані щодо проведеного лікування обов`язково вносяться до медичної карти амбулаторного хворого № 025/о або медичної карти стаціонарного хворого № 003/о.

Документи, що містять відомості про стан здоров`я засудженого та надання йому необхідної медичної допомоги, мають зберігатися з додержанням умов, що гарантують конфіденційність цих відомостей.

Засуджений має право письмово звернутися до закладу охорони здоров`я ДКВС з метою отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров`я, у тому числі ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я, а також отримання виписки з медичних карток амбулаторного хворого № 025/о та стаціонарного хворого № 003/о і передавати їх близьким родичам. Засуджений має право в установленому порядку призначити уповноважену особу для отримання доступу до своєї медичної карти.

Відповідно до п. «е» ст. 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає: достовірну та своєчасну інформацію про стан свого здоров`я і здоров`я населення, включаючи існуючі і можливі фактори ризику та їх ступінь.

Системний аналіз вказаних приписів свідчить про те, що державою гарантовані права, свободи і законні інтереси засуджених, які користуються усіма правами людини та громадянина за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду, зокрема, це стосується й доступу до інформації про стан свого здоров`я.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується сторонами, що 13.08.2020 року позивача за рекомендацією наданою лікарем загальної практики оглянуто лікарем-хірургом МОБЛ № 81, яким встановлено посттравматичний артроз правого плечового суглобу, що викликало судоми правої кисті та фалангів пальців. За результатом огляду позивачеві рекомендовано обмеження фізичних навантажень на правий плечовий суглоб.

18.08.2020 року позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив останнього надати йому довідку про те, що він був проконсультований та оглянутий лікарем-хірургом щодо скарг на болі в правому плечовому суглобі з обов`язковим зазначенням висновку лікаря-хірурга та рекомендаціями.

На вказана заяву позивача відповідачем надано медичну довідку від 01.09.2020 року за підписом лікаря терапевта Вінницької міської медичної частини № 1 Кравчуком В. наступного зміну: «Довідка дійсна в тому, що 13.08.2020 року було оглянуто засудженого до ДПВ ОСОБА_1 , 1990 року народження лікарем хірургом, висновок: Посттравматичний артроз правого плечового суглобу. Рекомендовано: обмеження фізичних навантажень на правий плечовий суглоб».

Вказане підтверджується написом та підписом позивача на своїй заяві від 18.08.2020 року, в якій він власне й просив надати йому довідку, де зазначено: «Одержав. 01 вересня 2020 року. ОСОБА_1 » та підпис позивача.

Зазначене свідчить, що відповідачем, за наслідками розгляду заяви позивача, була видана медична довідка про те, що він дійсно був проконсультований та оглянутий лікарем-хірургом щодо скарг на болі в правому плечовому суглобі з зазначенням висновку лікаря-хірурга та його відповідними рекомендаціями.

Наведене вказує про відсутність спірних правовідносин у даній справі та безпідставність даної позовної заяви, адже права позивача щодо отримання медичної довідки стосовно огляду його лікарем-хірургом щодо скарг на болі в правому плечовому суглобі з зазначенням висновку лікаря-хірурга та рекомендаціями не були порушені. Відомості, вказані у довідці від 01.09.2020 року щодо стану здоров`я позивача та лікарські рекомендації, повністю співпадають із відомостями, зазначеними у витязі із медичної картки позивача, відповідно також не порушені права позивача на отримання інформації з його медичної картки про стан здоров`я, результати консультації та лікарські рекомендації.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача видати позивачеві медичну довідку стосовно результатів консультації та наданих рекомендацій лікарем хірургом, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

З огляду на те, що у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неотримання позивачем відповідної медичної довідки про стан здоров`я з необхідними рекомендаціями лікаря-хірурга відмовлено, відповідно позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача видати позивачеві медичну довідку стосовно результатів консультації та наданих рекомендацій лікарем-хірургом також не підлягають задоволенню, як похідні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Основами законодавства України про охорону здоров`я, Кримінально-виконавчим кодексом України, Порядком організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15.08.2014 року та ст. 2, 9, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької міської медичної частини № 1 Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання ОСОБА_1 відповідної медичної довідки про стан здоров`я з необхідними рекомендаціями лікаря хірурга та зобов`язання видати медичну довідку стосовно результатів консультації та наданих рекомендацій лікарем хірургом відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Вінницька міська медична частина № 1 Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області (вул. Брацлавська, б. 2а, м. Вінниця, 21001)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 01.02.2021 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна