Справа № 520/5452/2020
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 р. Справа № 520/5452/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2020, суддя Котеньов О.Г., 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, повний текст складено 28.09.20, по справі № 520/5452/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грибна справа"

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грибна справа", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.01.2020 №2 та №2.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки контролюючого органу, викладені в акті від 11.12.2019 № 1148/20-40-04-02-08/36875206 є помилковими. Позивач зазначив, що контролюючий орган вийшов за межі предмету перевірки та за межі перевіряємого періоду. Щодо висновків про порушення одержаних містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки позивач зазначив, що такі висновки є поверховими та передчасними, оскільки перевіряючими не було досліджено проектну документацію, на підставі якої здійснено реконструкцію. Також позивачем зазначено, що доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключать право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 13.01.2020 №2 та №2.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грибна справа" (вул. Залізнична, буд. 1, смт. Буди, Харківський район, Харківська область, 62456, ) судовий збір у сумі 4453 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят три) гривні 59 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що перевіркою встановлено, що обов`язкові реквізити (номенклатура, код УКТ ЗЕД) податкової накладної від 29.11.2018 № 2 не відповідають формулюванню у первинному документі (платіжне доручення від 29.11.2018 № 583), не відповідають умовам договору поставки від 26.11.2018 № 26112018/1, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати здісненні операції. Аналогічні порушення вимоги пункту 201.1 ст.201 ПК України при заповненні обов`язкових реквізитів податкових накладних, які не відповідають умовам цивільно-правової угоди, у межах якого здійснюється господарська операція, та які унеможливлюють ідентифікацію здійснених операцій, їх зміст, допущено у 18 податкових накладних на загальну суму 1445629,23 грн. Отже, ТОВ "Грибна справа" за період з 01.11.2018 по 30.09.2019 завищено суму податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ "УКРЕНЕРГОЧОМЕТІНТЕР" на загальну суму ПДВ 235483,00 грн. Також відповідачем зазначено, що наявна у контролюючого органу податкова інформація щодо контрагентів-постачальників ТОВ"РОУЛІ ГРУП", ТОВ"РАЙДЖЕН", ТОВ "РТ КОНЦЕПТ", ТОВ "МАКРОТІМ", ТОВ "ТАСПОМ", ТОВ "ГРЕЙДІОН ТРЕЙД ПЛЮС" ТОВ "БРІОН ТРЕЙД ПЛЮС" дозволяє контролюючому органу дійти висновку, що ТОВ "УКРЕНЕРГОЧОМЕТІНТЕР" не мало можливості здійснювати реальні господарські операції.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 19.01.2021 представник позивача, Водяник О.В., та представник відповідача, Немченко Б.М., підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 19.11.2019 №2307 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГРИБНА СПРАВА» (код за )», головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області Гудименко Оксаною Михайлівною та головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області Сірою Наталією Леонідівною, на підставі п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України із змінами і доповненнями (далі за текстом - Кодекс) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИБНА СПРАВА" з питань правомірності визначення суми від`ємного значення ПДВ, у т. ч. задекларованої до відшкодування на рахунок платника у банку, за податковою декларацією з ПДВ за вересень 2019 року (від 17.10.2019 року № ).

За результатами перевірки Головним Управлінням ДПС у Харківській області складено Акт від 11.12.2019 № 1148/20-40-04-02-08/36875206 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ГРИБНА СПРАВА" (код за ) з питань правомірності визначення суми від`ємного значення ПДВ, у т. ч. задекларованої до відшкодування на рахунок платника у банку за податковою декларацією з ПДВ за вересень 2019 року (далі - Акт перевірки).

Відповідно до Акту перевірки було встановлено: 1) на порушення норми п. 198.3. п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Кодексу, ТОВ "ГРИБНА СПРАВА", завищено суму податкового кредиту на загальну суму ПДВ 293963,00 грн з них: за листопад 2018 року на суму 68517 грн; за грудень 2018 року на суму 49333 грн; за січень 2019 року на суму 20400 грн; за лютий 2019 року па суму 12299 грн; за квітень 2019 року на суму 58132 грн; за серпень 2019 року на суму 67367 грн; за вересень 2019 року на суму 17915 грн, у зв`язку з чим, на 2) порушення п. 200.1. підпункту «б» п. 200.4 ст. 200 Кодексу, ТОВ "ГРИБНА СПРАВА" завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника податку у банку на 169299 грн а саме: за листопад 2018 року на 68517 грн; за грудень 2018 року на суму 49333 грн; за січень 2019 року на суму 20400 грн; за лютий 2019 року на суму 12299 грн; за квітень 2019 року на суму 18750 грн; 3) на порушення п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Кодексу завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2019 на суму 85282,00 грн.

Не погоджуючись з Актом перевірки, ТОВ «Грибна-Справа» в порядку п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України подало до Головного Управління ДПС у Харківській області заперечення від 24 грудня 2019 року до Акту Головного Управління ДПС у Харківській області від 11.12.2019 № 1148/20-40-04-02-08/36875206.

Головним управлінням ДПС у Харківській області розглянуто заперечення та залишено без змін висновки Акту перевірки (лист ГУ ДПС у Харківській області щодо результатів розгляду заперечень до акту від 11.12.2019 № 1148/20-40-04-02- 08/36875206).

На підставі висновків Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 13.01.2020 року №2, який зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на загальну суму ПДВ 169299 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 42324,75 грн, а також податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 13.01.2020 року №2, яким зменшено ТОВ «Грибна Справа» розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2019 року у сумі 85282,00 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 13.01.2020 №2 та №2 такими, що суперечать чинному законодавству України та не погоджуючись з такими рішеннями контролюючого органу, позивач скористався правом на адміністративне оскарження спірних рішень, за результатами якого Державною податковою службою України винесено рішення про результати розгляду скарги від 23.03.2020 № 10502/6199-00-08-05-01-06, відповідно до якого Державна податкова служба України залишила без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 13.01.2020 №2, №2, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати податкову накладну, складену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, видану на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом перевіреного періоду мав договірні фінансово-господарські відносини з ТОВ "УКРЕНЕРГОЧОМЕТІНТЕР".

За доводами контролюючого органу в ході перевірки встановлено, що обов`язкові реквізити (номенклатура, код УКТ ЗЕД) податкової накладної від 29.11.2018 № 2 не відповідають реквізитам у первинному документі (платіжне доручення від 29.11.2018 №583), не відповідають умовам договору поставки від 26.11.2018 № 26112018/1, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати здісненні операції. Аналогічні порушення вимог пункту 201.1 ст.201 ПК України при заповненні обов`язкових реквізитів податкових накладних, які не відповідають умовам цивільно-правової угоди, у межах якого здійснюється господарська операція, та які унеможливлюють ідентифікацію здійснених операцій, їх зміст, допущено у 18 податкових накладних на загальну суму 1445629,23 грн. Таким чином, на думку контролюючого органу, ТОВ "Грибна справа" за період з 01.11.2018 по 30.09.2019 завищено суму податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ "УКРЕНЕРГОЧОМЕТІНТЕР" на загальну суму ПДВ 235483,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що ТОВ «Грибна Справа» укладено з ТОВ "УКРЕНЕРГОЧОРМЕТІНТЕР" Договір поставки №26112018/1 від 26.11.2018, предметом якого є створення та поставка у власність позивача модульної котельні КУМ-Тт400-Пт1.0 (Товар), а також її встановлення (монтаж) і введення в експлуатацію котлів.

Договір поставки №26112018/1 від 26.11.2018 року містить в собі декілька видів договорів та передбачає не тільки поставку товару (модульної котельні), але і виконання робіт по встановленню (монтажу) обладнання та надання послуг із введення в експлуатацію котлів (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1.1. Договору поставки №26112018/1 від 26.11.2018 "Обладнання та комплектуючі", вичерпний перелік (асортимент), кількість, комплектність, одиниця виміру га вартість обладнання та комплектуючих погоджується та визначається Сторонами окремо. Остаточна вартість обладнання та комплектуючих погоджується та визначається Сторонами у Специфікаціях «Остаточна. Обладнання та комплектуючі» або шляхом виставлення відповідного рахунку-фактури (за умови погодження з покупцем)».

Відповідно до п. 4.1.2. Договору поставки №26112018/1 від 26.11.2018 "Матеріали", вичерпний перелік (асортимент), кількість, одиниця виміру та вартість матеріалів погоджується та визначається Сторонами окремо. Остаточна вартість матеріалів погоджується та визначається Сторонами у Специфікаціях «Остаточна. Матеріали» або шляхом виставлення відповідного рахунку-фактури (за умови погодження Покупцем)».

Відповідно до п. 4.2 договору порядок здійснення розрахунків визначено п.п.4.2.1 - 80% вартості Робіт з улаштування модуля котельні оплачується Покупцем протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту укладення даного Договору:, п.п. 4.2.2 - 30% вартості Робіт по створенню Товару оплачується Покупцем протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту монтажу модуля котельні (оформлюється проміжним актом); п.п. 4.2.3 - 30% вартості Робіт по створенню Товару оплачується Покупцем після монтажу водогрійної частини котельні (оформлюється проміжним актом). Оплата може здійснюватись частинами на підставі відповідного листа Постачальника із визначенням суми, що підлягає перерахуванню, оплачується Покупцем протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту отримання листа від Постачальника; п.п. 4.2.4 - 20% вартості Робіт по створенню Товару оплачується Покупцем протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту монтажу парової частини котельні, включно з системою ХВО (оформлюється проміжним актом); п.п. 4.2.5 - 20% вартості Робіт з улаштування модуля котельні оплачується Покупцем протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту монтажу модуля котельні (оформлюється проміжним актом); п.п. 4.2.6 - 20% вартості Робіт по створенню Товару оплачується Покупцем протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання (без зауважень) видаткової накладної на Товар та Акту приймання-передачі; п.п.4.2.7 - вартість обладнання та комплектуючих оплачується Покупцем після погодження та підписання Сторонами відповідних Специфікацій «Остаточна. Обладнання га комплектуючі» або шляхом виставлення відповідного рахунку-фактури (за умови погодження Покупцем); п.п. 4.2.8 - вартість матеріалів оплачується Покупцем після погодження та підписання Сторонами відповідних Специфікацій «Остаточна. Матеріали» або шляхом виставлення відповідного рахунку-фактури (за умови погодження Покупцем)».

Згідно з п. 4.1. Договору, також окремо оплачується доставка товару.

За Договором поставки №26112018/1 від 26.11.2018 року здійснено платежі на поточний рахунок ТОВ «УКРЕНЕРГОЧОРМЕТІНТЕР», відповідно до наступних платіжних доручень:

- №583 від 29.11.2018 у сумі 411100,00 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 68516.67 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «ЗА МОДУЛЬНУ КОТЕЛЬНЮ ЗГ.ДОГ.№ 26112018/1 ВІД 26.11.2018Р., У СУМІ 342583.33 ГРН., ПДВ-20% 68516,67 ГРН.»;

- №598 від 10.12.2018 у сумі 296000,00 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 49333.33 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «ЗА ОБЛАДНАННЯ ТА КОМПЛЕКТУЮЧІ ЗГ.ДОГ.№ 26112018/1 ВІД 26.11.2018Р., У СУМІ 246666.67 ГРН., ПДВ - 20 % 49333.33 ГРН.»;

- №» 614 від 10.01.2019 перераховані грошові кошти у сумі 122400.00 гри. в т.ч. ПДВ 20%, що складає 20400.33 грн. У полі «Призначення платежу» було вказано: «ЗА ОБЛАДНАННЯ ТА КОМПЛЕКТУЮЧІ ЗГ.ДОГ.№ 26112018/1 ВІД 26.11.2018Р.. У СУМІ 102000,0 ГРН.. ПДВ - 20 % 20400.00 ГРН.»;

- №672 від 22.02.2019 у сумі 8400,00 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 1400,33 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «ЗА ДОСТАВКУ КОТЛА ЗГ PAX.N СФ-6 ВІД 20.02.19. У СУМІ 7000.00 ГРН.. ПДВ - 20 % 1400.0 ГРН.»;

- №668 від 22.02.2019 перераховані грошові кошти у сумі 55392,00грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 9232,00 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «ЗА ОБЛАДНАННЯ ЗГ PAX.N СФ-5 ВІД 20.02.19, У СУМІ 46160.00 ГРН., ПДВ - 20 % 9232.00 ГРН.»;

- №673 від 22.02.2019 перераховані грошові кошти у сумі 10000,80 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 1666,80 грн. У полі «Призначення платежу» було вказано: «ОПЛАТА ЗА ДОГ.№ 26112018-1 ВІД 26.11.18, У СУМІ 8334.00 ГРН., ПДВ - 20 % 1666.80 ГРН.»;

- №679 від 01.03.2019 перераховані грошові кошти у сумі 38625,36 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 6437,56 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «ЗА ОБЛАДНАННЯ ЗІ PAX.N СФ-8 ВІД 27.02.19. У СУМІ 32187,80 ГРН., ПДВ - 20 % 6437,56 ГРН.»;

- №685 від 05.03.2019 перераховані грошові кошти у сумі 116300 грн, в т.ч. ПДВ 20%, що складає 19383,33 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «ЗА ОБЛАДНАННЯ ЗГ PAX.N СФ-9 ВІД 28.02.19, У СУМІ 96916.67 ГРН.. ПДВ - 20 % 19383.33 ГРН.»;

- №700 від 20.03.2019 перераховані грошові кошти у сумі 37800 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 6300,00 грн. У полі «Призначення платежу» було вказано: «ЗА ОБЛАДНАННЯ ЗГ PAX.N СФ-11 ВІД 12.03.19. У СУМІ 31500.00 ГРН., ПДВ - 20 % 6300.00 ГРН.»;

- №706 від 26.03.2019 перераховані грошові кошти у сумі 12473,37 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 2078,89 грн. У полі «Призначення платежу» було помилково вказано: «ЗА ОБЛАДНАННЯ ЗІ ДОГ.ПІДРЯДУ N 8-03/19П ВІД 19.03.19. У СУМІ 10394.48 ГРН., ПДВ - 20 % 2078.89 ГРН.» ТОВ «Грибна Справа» надано лист про зміну призначення платежу, яким передбачено, що платіж здійснено за модульну котельню (обладнання/комплектуючі) зг. Дог. №26112018/1 від 26.11.2018.

- №719 від 03.04.2019 перераховані грошові кошти у сумі 112500 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 18750,00 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «ПЕРЕДПЛАТА ЗА МОНТАЖ КОТЕЛЬН.ЗГ.ДОГ.№ 26112018/1, У СУМІ 93750.00 грн, ПДВ - 20 % 18750.00 ГРН.»;

- №746 від 17.04.2019 перераховані грошові кошти у сумі 74000 грн. в т.ч. ПДВ 20%, що складає 12333,33 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «ПЕРЕДПЛАТА ЗА МОНТАЖ КОТ.ЗГ.П.4.2.5 ДОГ-N 26112018/1, У СУМІ 61666.67 ГРН. ПДВ-20% 12333.33 ГРН.»;

- №785 від 08.05.2019 перераховані грошові кошти у сумі 40000 грн. в т.ч. ПДВ 20%, що складає 6666.67 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «ПЕРЕДПЛАТА ЗА КОТЕЛЬНЮ ЗГ.ДОГ.И 26112018/1 ВІД 26.11.2019. У СУМІ 33333.33 ГРН. ПДВ - 20 % 6666.67 ГРН.»;

- №786 від 13.05.2019 перераховані грошові кошти у сумі 4345,89 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 724,31 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «СПЛАТА ЗА МАТЕРІАЛИ ДЛЯ СИСТЕМИ ОПАЛЕННЯ ЗГІДНО PAX. №27 ВІД 08.05.2019Р., У Т.Ч. ПДВ - 20 % 724.31 ГРН.»;

- №787 від 13.05.2019 перераховані грошові кошти у сумі 7410,6 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 1235.10 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «СПЛАТА ЗА МАТЕРІАЛИ ДЛЯ СИСТЕМИ ОПАЛЕННЯ ЗГІДНО РАХ. N25 ВІД 08.05.2019Р., У Т.Ч. ПДВ - 20 % 1235.10 ГРН.»;

- №788 від 13.05.2019 перераховані грошові кошти у сумі 5700 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 950,00 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «СПЛАТА ЗА БАК ПЛАСТИКОВИЙ ЗГІДНО РАХ. N26 ВІД 08.05.2019Р., У Т.Ч. ПДВ - 20 % 950.00 ГРН.»;

- №822 від 10.06.2019 перераховані грошові кошти у сумі 32730,8 грн в т.ч. ПДВ 20%, що складає 5455,13 грн. У полі «Призначення платежу» було вказано: «Сплата за буд.матеріали та комплект.згідно рах. N29 від 14.05.2019р., дог.N26112018/1 від 26.11.2018р., У сумі 27275.67 грн., ПДВ - 20 % 5455,13 грн.»;

- №877 від 24.07.2019 перераховані грошові кошти у сумі 71000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%, що складає 11833.33 грн. У полі «Призначення платежу», як зазначив позивач, було помилково вказано: «передплата за модульну котельну зг.дог.постач №26112019/1 від 26.11.2019. лист №2-07/19 від 05.07.2019. У сумі 59166.67 грн.. ПДВ - 20% 11833.33 грн.»;

- №923 від 13.09.2019 перераховані грошові кошти у сумі 3309,6 грн. в т.ч. ПДВ 20%, що складає 551,60 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «передплата за матеріали зг. Рахунку N40 від 05.07.2019 по дог.постач.N26112018/1 від 26.11.2018 У сумі 2758,0 грн., ПДВ - 20 % 551,60 грн.»;

- №926 від 19.09.2019 перераховані грошові кошти у сумі 2568.0 грн. в т.ч. ПДВ 20%, що складає 428,00 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «передплата за матеріали зг. рахунку N55 від 17.07.2019 по дог.постач.№26112018/1 від 26.11.2018. У сумі 2140,0 грн., ПДВ - 20 % 428,00 грн.»;

- №937 від 30.09.2019 перераховані грошові кошти у сумі 7802,66 грн. в т.ч. ПДВ 20%, що складає 1300,44 грн. У полі «Призначення платежу» вказано: «за матеріали зг. Рахунку N61 від 30.09.2019 по дог.постач.N26112018/1 від 26.11.2018 У сумі 6502,22 грн., ПДВ - 20 % 1300.44 грн.».

Дослідивши вказані платіжні доручення, колегією суддів встановлено здійснення оплати ТОВ «Грибна Справа» по Договору поставки №26112018/1 від 26.11.2018 з урахуванням умов та предмету зазначеного договору.

За результатом господарської операції складені податкові накладні: №2 від 29.11.2018, №3 від 10.12.2018, №1 від 10.01.2019, №8 від 22.02.2019, №9 від 22.02.2019, №10 від 22.02.2019р., №1 від 01.03.2019, №3 від 05.03.2019р., №11 від 20.03.2019, №13 від 26.03.2019р., №1 від 03.04.2019р., №8 від 17.04.2019, №1 від 08.05.2019, №2 від 13.05.2019р., №3 від 13.05.2019, №4 від 13.05.2019, №5 від 24.07.2019, №10 від 13.09.2019, №13 від 19.09.2019, №18 від 30.09.2019р.

Сторонами не заперечувалось, що податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, контрагентами задекларовано податкові зобов`язання.

Відповідно до п. 198.6 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 ПКУ.

Відповідно до п. 201.10 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг і платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту .

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 та/або п. 192.1 ПКУ, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 ПКУ, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Верховним Судом у постанові від 20 червня 2018 року у справі №819/1383/17 викладено висновок про те, що відсутність квитанцій про неприйняття податкових накладних свідчать про наявність у позивача підстав для формування сум податкового кредиту за такими податковими накладними.

Тобто, при реєстрації податкової накладної контролюючий орган здійснює масштабну перевірку. Якщо контролюючий орган в ході перевірки не знаходить порушень і податкова накладна не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків господарської операції та оцінки ступеня ризиків платника податків, серед яких є і перевірка номенклатури товарів, в такому випадку податкова накладна приймається до реєстрації та реєструється, а платнику податків надсилається засобами електронного зв`язку підтвердження про реєстрацію - квитанція. Платник податків, якому надіслано Квитанцію, як підтвердження реєстрації податкової накладної, фактично пройшов перевірку законності формування податкового зобов`язання ним, як продавцем, та законність формування податкового кредиту його контрагентом - покупцем, який зазначений у зареєстрованій податковій накладній, а отже, неможливо припускати, що має місце незаконність дій або підміна номенклатури у платника податків, якого контролюючий орган вже перевірив та підтвердив законність цієї дії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ідентифікація товарів, які реалізуються суб`єктами господарювання і реалізація яких підлягає обкладенню податком на додану вартість за відповідними визначеними ставками, здійснюється не лише за кодом УКТЗЕД, а й за назвою та цільовим призначенням товару.

На підставі викладеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неможливості ідентифікувати здісненні позивачем господарські операції з вищевказаним контрагентом через невідповідність обов`язкових реквізитів податкових накладних та первинних документів або умовам договору поставки.

Також безпідставними є доводи контролюючого органу про факт складання розрахунків коригування кількісних і вартісних показників по податкових накладних, що на думку відповідача свідчить про визнання помилок при складанні відповідних податкових накладних суб`єктами ТОВ "Грибна справа" та ТОВ "УКРЕНЕРГОЧОРМЕТІНТЕР", оскільки податковій перевірці та відображенню в Акті перевірки, підлягали податкові накладні, які було складено та зарєстровано в ЄРПН у первісному вигляді та які існували на момент проведення перевірки, при цьому розрахунки коригування не були об`єктом дослідження.

Щодо договорів підряду, укладених між ТОВ «ГРИБНА СПРАВА» та ТОВ «УКРЕНЕРГОЧОРМЕТІНТЕР» від 19.03.2019 № 8-03/19П, від 18.04.2019 № 11-04/19П, від 09.08.2019№9-08/19П, колегія суддів зазначає, що в акті перевірки відсутні будь-які зауваження щодо змісту документів первинного бухгалтерського обліку, складених за результатами здійснення вказаних господарських операцій та досліджених судом, а доводи контролюючого органу зводяться лише до наявності в інформаційно-аналітичних базах інформації про ризикові операції контрагентів постачальників контрагента позивача ТОВ "УКРЕНЕРГОЧОРМЕТІНТЕР".

При цьому, колегія суддів зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними (Постанови Верховного суду від 10 вересня 2018 року справа № 826/8016/13-а,адміністративне провадження № К/9901/4058/18, від 10 вересня 2018 року справа № 826/25442/15, адміністративне провадження № К/9901/24925/18, від 11 вересня 2018 року у справі № 810/2677/17, адміністративне провадження № К/9901/47242/18 та ін.).

Надані до перевірки первинні документи, що підтверджують господарські операції між позивачем та його контрагентом, згідно даних акту перевірки, не мають таких дефектів, що свідчили б про нереальність таких операцій. Складені та зареєстровані податкові накладні відповідають вимогам законодавства.

Щодо посилань на відсутність у контрагента позивача необхідних трудових ресурсів, суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 у справі 804/4940/14 зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу) Таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 30.01.2018 р. по справі № 2а/1770/3360/12, від 19 червня 2018 року у справі № 826/7704/16 (адміністративне провадження № К/9901/38191/18).

Загальні положення ст. 61 Конституції України та спеціальні норми Податкового кодексу передбачають індивідуальну відповідальність особи за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи.

Європейський суд з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо особи, яка допустила порушення. Ця обставина не є підставою для позбавлення іншого платника податку на додану вартість права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Аналогічний висновок Європейський суд з прав людини виклав у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02) у рішенні від 09.01.2007 року: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.»

Отже, платник податків не має повноважень та обов`язку відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання контрагентом його обов`язків із складення та подання декларації з податку на додану вартість, обов`язку сплати податку, а також вчинення інших дій, пов`язаних з провадженням господарської діяльності контрагента.

Якщо податковий орган володіє інформацією про такі зловживання зі сторони певної юридичної особи, він може вжити необхідних заходів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання.

А тому дефектність та навіть фіктивність контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність останнього з протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність господарських операцій.

Колегія суддів також зважає на ту обставину, що відповідно до наказу Головного Управління ДПС у Харківській області від 19.11.2019 №2307, предметом документальної позапланової виїзної перевірки є правомірність визначення суми від`ємного значення ПДВ, у т. ч. задекларованої до відшкодування на рахунок платника у банку за податковою декларацією з ПДВ за вересень 2019 року (від 17.10.2019 року №).

Проте контролюючим органом встановлено завищення суми бюджетного відшкодування не за вересень 2019 року, а за листопад 2018 року на 68517 грн; за грудень 2018 року на суму 49333 грн; за січень 2019 року на суму 20400 грн; за лютий 2019 року на суму 12299 грн; за квітень 2019 року на суму 18750 грн.

Таким чином, що контролюючий орган вийшов за межі предмету перевірки та за межі перевіряємого періоду, що є порушенням норм податкового законодавства та ст. 19 Конституції України, яка наголошує, що органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти виключно в рамках повноважень і способами передбаченими Конституцією та законами України.

Така правова позиція суду відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 по справі №240/833/19.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції, що податковий орган під час проведення перевірки вийшов за межі предмету перевірки.

Враховуючи викладене, на підставі дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи первинних документів, а також документів податкового обліку та звітності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про дотримання позивачем вимог Податкового кодексу України при віднесенні сум податку на додану вартість до суми бюджетного відшкодування та від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, натомість відповідач не довів правомірність своїх рішень, як то передбачено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи податкового органу, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року по справі №520/5452/2020 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 по справі № 520/5452/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 01.02.21.

( у зв`язку із перебуванням судді Бершова Г.Є. у відпустці)