Справа № 500/3545/20
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3545/20

28 січня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови від 04.11.2020 року ВП №61464221, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з адміністративним позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування постанови від 04.11.2020 року ВП №61464221.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - Головне управління) 06.11.2020 отримано постанову про накладення штрафу від 04.11.2020 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Наконечної І.В. про стягнення з позивача штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн., за невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/2236/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, а тому звернулося з позовом до суду.

16 листопада 2020 року ухвалою суду було залишено без руху позовну заяву та надано час для усунення недоліків, шляхом подання до Тернопільського окружного адміністративного суду оригіналу відповідного документу про сплату судового збору у визначеному законом розмірі або докази звільнення від сплати судового збору.

02 грудня 2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, а саме долучено до матеріалів справи оригінал платіжного доручення № 2834 від 01.12.2020 на суму 2102,00 грн.

Ухвалою від 08.12.2020 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 15.12.2020. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

01.04.2020 на адресу Відділу надійшло повідомлення № 1900-0702-5/3575 від 24.03.2020 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу на рішення № 500/2236/19 Тернопільського окружного адміністративного суду.

23.03.2020 Восьмим апеляційним адміністративним судом по справі № 500/2236/19 від 23.03.2020 винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» 01.04.2020 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

03.06.2020 на адресу відділу надійшла заява представника стягувана разом із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду № 500/2236/19 від 13.05.2020 якою апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі № 500/2236/19 - без змін.

Передбачений статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» штраф є заходом впливу на боржника, який застосовується за відсутності поважних причин не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

В своїй позовній заяві боржник вказує, що не міг виконати рішення суду у зв`язку з тим, що стягувач не має правового механізму виконання рішень стосовно виплат внутрішньо переміщеним особам.

Проте, це не може свідчити про вжиття належних і достатніх заходів з метою виконання судового рішення.

Крім того, за наявності обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі (ускладнюють його виконання) або роблять його виконання неможливим Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не був позбавлений права на звернення до суду в порядку ст. 263 КАС України з заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

З огляду на викладене, свідчить про відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поважних причин невиконання судового рішення, а тому представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 29.12.2020 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 28.01.2021 о 10:00 год.

В ході розгляду справи, судом було замінено неналежного відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на належного відповідача Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

28.01.2021 в судове засідання представник позивача не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Проти задоволення позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Так, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.01.2019 року (справа №500/2236/19) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 виплату заборгованості з нарахованої пенсії за період з 01.07.2019 по 31.07.2019 в сумі 5310 (п`ять тисяч триста десять) грн. 53 коп.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020 року (справа №500/2236/19) апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року у справі №500/2236/19 - без змін.

Предметом спору у цій справі є законність постанови державного виконавця про накладення штрафу з підстав її невідповідності вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

04.03.2020 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61464221.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зверталось до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.06.2020 про зупинення виконавчого провадження ВП №61464221 та про визнання виконавчого листа виданого Тернопільським окружним адміністративним судом №500/2236/19 від 02.03.2020 таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу 06.08.2020.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 року у справі №500/2236/19 без змін.

Тоді, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - Головне управління) 06.11.2020 отримано постанову про накладення штрафу від 04.11.2020 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Наконечної І.В. про стягнення з Головного управління штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/2236/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись із винесеною постановою про накладення штрафу, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 20 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637, суми пенсій, нараховані на виконання судових рішень, що набрали законної сили, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На сьогоднішній день такий порядок не прийнято, однак всі суми заборгованості нараховані зазначеній категорії громадян (внутрішньо переміщеним особам) належним чином обліковується.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №280 від 23.07.2014, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Згідно із ч. 1-2 ст. 18 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Кабінет Міністрів України спрямовує, координує діяльність центральних органів виконавчої влади через міністра у порядку, визначеному цим Законом та актами Кабінету Міністрів України. Міністр, зокрема, погоджує та подає на розгляд Кабінету Міністрів України розроблені центральним органом виконавчої влади проекти законів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно інформації, отриманої від Пенсійного фонду України, проект Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам, особам, які відмовились відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження» та фінансово-економічні розрахунки до нього було надіслано Міністерству соціальної політики України листом Пенсійного фонду України від 31.03.2020 №2800-0602-5/10236.

З врахуванням вищевикладеного Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не має правового механізму виконання рішень стосовно виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» № 1404- VIII від 02.06.2016 року, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У відповідності до частини першої, другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За частиною першою статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Зазначене відповідає позиції Верховного Суду зазначеній у постанові від 15.05.2020 у справі №812/1813/18.

Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №754/3105/17 звернув увагу на те, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Приписами абзацу другого пункту 1 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 визначено, що Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 2, 4 пункту 4 вказаного Положення).

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18) та від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18).

Відтак, суд прийшов до висновку, що Головним управлінням вживались заходи щодо виконання вказаного рішення, проте виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2019 року у справі №500/2236/19 є неможливим через поважні причини передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які не залежать від Головного управління оскільки виплата пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюється відповідно до вищевказаного Порядку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.139 КАС України. Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 04.11.2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., у виконавчому провадженні ВП №61464221.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) сплачений судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, відповідно до платіжного доручення № 2834 від 01.12.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

відповідач:

- Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (місцезнаходження/місце проживання: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ,76018, код ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386).

Головуючий суддя Подлісна І.М.