Справа № 320/3739/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3739/19
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

28 січня 2021 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Бєлова Л.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Заступником керівника Київської обласної прокуратури подано апеляційну скаргу, яку зареєстровано судом першої інстанції 24 грудня 2020 року за вх. № 4956/20.

Так, апелянт вказує, що Київська обласна прокуратура не була учасником розгляду цієї справи в суді першої інстанції, однак звернення прокурора до суду у цій справі обумовлена тим, що наявність порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності має наслідком порушення суспільних інтересів та порушує права багатьох інших осіб.

Перевіривши апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з наступних підстав.

Положеннями частини першої статті 300 КАС України визначено, що за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно з частиною першою статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Аналогічна норма викладена у пункті 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року (тут і надалі в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою), згідно з яким на прокуратуру покладається функція щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з частинами першою та третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII), представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до положень частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Частинами третьою-п`ятою статті 53 КАС України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

З системного аналізу наведених норм законодавства вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, лише у випадку відсутності відповідного органу, який здійснює захист цих інтересів або здійснення неналежним чином, та при зверненні до суду прокурор зобов`язаний обґрунтувати в чому саме полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та зазначити про відсутність відповідного органу, який здійснює захист інтересів держави або про неналежне здійснення відповідних повноважень із наданням належних доказів.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись із апеляційною скаргою у справі № 320/3739/19, заступник керівника Київської обласної прокуратури вказав, що судове рішення від 11 вересня 2020 року не оскаржувалось відповідачем - Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області.

Заступник прокурора керівника Київської обласної прокуратури зазначив, що незважаючи на послідовну та неухильну позицію Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області при розгляді справи судом першої інстанції, вказаним органом апеляційну скаргу на зазначене судове рішення не подано.

Апеляційний суд звертає увагу, що в даній справі відповідачем є суб`єкт владних повноважень - Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, яка в даній справі як відповідач наділена процесуальним правом оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року за наявності відповідних правових підстав.

За загальним правом, встановленим частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

При цьому, відповідно до частини другої вищевказаної статті, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апелянт вірно вказав, що матеріалами справи підтверджується факт неподання відповідачем - Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року.

В той же час, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження отримання Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області належним чином засвідченої копії повного тексту рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року (як-то зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, розписка, підтвердження отримання листа електронною поштою).

В матеріалах справи наявний лише супровідний лист про направлення позивачу та відповідачу копії рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року (т. 2, а.с. 51), а також розписка про отримання копії рішеня представником позивача (т. 2, а.с. 52).

Однак, будь-яке підтвердження отримання відповідачем - Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області копії рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року в матеріалах справи відсутнє.

Відтак, за вказаних вище обставин, неможливо констатувати неналежне здійснення захисту інтересів держави Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, оскільки матеріали справи не містять, а апелянтом не надано підтвердження обізнаності відповідача із рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року та відсутності намірів його оскарження.

Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року, заступник керівника Київської обласною прокуратури зазначив, що він діє в інтересах держави, однак, всупереч статті 53 КАС України та статтям 23, 24 Закону України «Про прокуратуру» не надав відповідних доказів саме неналежного здійснення захисту інтересів держави Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, а також попередження відповідного суб`єкта владних повноважень про намір звернення до суду з апеляційною скаргою у справі № 320/3739/19.

Натомість, суд звертає увагу, що захист інтересів держави в даному випадку може здійснювати відповідний орган - Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, яка може реалізувати свої повноваження шляхом самостійної подачі апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у даній справі разом із заявленням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та наданням відповідних доказів щодо поважності причин його пропуску.

Апеляційний суд зазначає, що подаючи дану апеляційну скаргу в інтересах держави, Заступник керівника Київської обласної прокуратури не надав доказів неналежного здійснення захисту інтересів держави Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області (як-то підтвердження отримання відповідачем копії рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року та/або відмови суб`єкта владних повноважень від його оскарження), що надавало б йому право на звернення до суду в інтересах держави.

Отже, заступником керівника Київської обласної прокуратури має бути надано відповідні докази наявності підстав, за яких він набуває адміністративної процесуальної дієздатності на звернення до суду із апеляційною скаргою в інтересах держави.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються положення статті 169 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і апелянту надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Тому, у зв`язку з викладеним, вважаю необхідним апеляційну скаргу позивача залишити без руху та запропонувати усунути вказані недоліки апеляційної скарги шляхом подання до апеляційного суду:

- підтвердження наявності адміністративної процесуальної дієздатності на звернення до апеляційного адміністративного суду з апеляційного скаргою в інтересах держави, зокрема доказів неналежного здійснення відповідним суб`єктом владних повноважень захисту інтересів держави, а також підтвердження повідомлення його про здійснення апеляційного оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року заступником керівника Київської обласною прокуратури згідно з приписами статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Керуючись ст. 169, 298, 328 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року - залишити без руху.

Встановити Заступника керівника Київської обласної прокуратури 10 (десять) днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

У разі невиконання вимог ухвали у зазначений вище строк, апеляційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Бєлова