Справа № 420/4002/20
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/4002/20
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

представника позивача Якимів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року (суддя Вовченко О.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 04 листопада 2020 року) по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «ПЕРЕМОГА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2020 року приватне акціонерне товариство «ПЕРЕМОГА» (далі - ПАТ «ПЕРЕМОГА») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 17.04.2020 року № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 231 733,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року адміністративний позов ПАТ «ПЕРЕМОГА» був задоволений. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 17.04.2020 року №. Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь приватного акціонерного товариства «ПЕРЕМОГА» судовий збір у розмірі 3 475,99 грн.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову ПАТ «ПЕРЕМОГА».

В доводах апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції було проігноровано, що за наслідками ведення ПрАТ «ПЕРЕМОГА» господарської діяльності з ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» порушено п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2019 року у розмірі 231733 грн.

Апелянт зазначає, що ПАТ «ПЕРЕМОГА» мав фінансово-господарські взаємовідносини із підприємствами, які проводять транзитні фінансові потоки, спрямовані на здійснення операцій надання податкової вигоди, з метою штучного формування податкового кредиту та витрат, які не мають реального товарного характеру. Згідно з даними інформаційних баз органів ДПС, контрагент позивача - ТОВ «ТД «Агроліга» не здійснювало зовнішньоекономічну діяльність в т.ч. імпортні операції товару за кодом УКТ ЗЕДЗ105400000 та номенклатурою «амофос марки 12:52»; згідно паспорту якості №489568 імпортером товару за кодом УКТ ЗЕД та номенклатурою «амофос марки 12:52» було ТОВ «Агроцентр Україна», ; відсутність господарських операцій між ТОВ «Агроцентр Україна» та ТОВ «ТД «Агроліга»; відсутність достатнього трудового ресурсу у ТОВ «ТД «Агроліга»; порушення умов доставки товару; відсутність виплати доходів водіям перевізників, які здійснювали перевезення товару.

Апелянт також наголошує на тому, що операції ПрАТ «Перемога» з перерахування грошових коштів на адресу «постачальника» не пов`язані з операцією придбання амофосу від ТОВ «ТД Агроліга», оскільки господарська операція не відбулась в дійсності. Тобто, правові підстави для складання (виписки) податкових накладних, первинних документів у ТОВ «ТД Агроліга» відсутні, та, відповідно, відсутні правові підстави у їх відображенні в регістрах бухгалтерського обліку і фінансовій звітності ПрАТ «Перемога». В результаті вказаного порушення завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2019 року в сумі 231733 гривень.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції також врахувати вищенаведене, яке свідчить про відсутність в дійсності операцій, які є предметом відповідного правочину, неправомірність (безпідставність) документального оформлення нереальності господарських операцій при складанні первинних документів та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку і фінансової звітності.

Отже, апелянт вважає, що матеріалами справи підтверджено правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, зважаючи на те, що витрати для цілей формування податкового кредиту з податку на додану вартість повинні бути підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність відповідних господарських операцій, і є підставою для формування податкового обліку платника податків. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що відповідає нормам діючого законодавства.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки контролюючим органом ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи по суті не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення представника позивача Якимів О.М., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14 червня 2019 року між ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» (Постачальник) та приватним акціонерним товариством «ПЕРЕМОГА» (Покупець) укладено договір поставки №41/АМ (Т. 1 а.с. 54-56).

Предметом договору сторони визначили, що Постачальник у встановлені строки зобов`язується передати (поставити) у власність Покупця мінеральні добрива/кормові добавки, надалі іменовані «Товар», а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість відповідно до умов цього договору. Загальний обсяг поставки, номенклатура і ціна Товару визначається сторонами у специфікаціях або додаткових угодах, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1.). Поставка Товару може відбуватись на умовах DAP, DDP, EXW, FCA або CPT (з обов`язковим зазначенням назви та коду станції призначення та/або назви населеного пункту та/або адреси складу, залежно від умов поставки). Умови поставки кожної конкретної партії Товару визначається сторонами у специфікаціях або додаткових угодах до цього договору (п. 2.1.). Датою поставки Товару Покупцеві вважається дата, яка вказана у видатковій накладній Постачальника (п. 2.4.). Товар (партія Товару) вважається переданим Постачальником та прийнятим Покупцем за кількістю відповідно до кількості, зазначеної у видатковій накладній; за якістю відповідно до сертифікату якості заводу-виробника (п. 4.1.). Покупець здійснює оплату Товару (партії Товару) на умовах вказаних у специфікаціях або додаткових угодах до цього договору (п. 5.1.). Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими на це представниками та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому випадку до моменту виконання сторонами всіх зобов`язань за ним та проведення взаємних розрахунків (п. 9.1.).

14 червня 2019 року ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» та ПрАТ «ПЕРЕМОГА» уклали додаткову угоду №1 до договору №41/АМ від 14.06.2019 року (Т. 1 а.с.57), відповідно до якої сторони дійшли згоди про поставку мінеральних добрив, а саме «Амофос 12:52 (біг-бег) у кількості 88 тон, ціна з ПДВ 15800,00 грн., загальна сума з ПДВ 1 390 400,00 грн. у т.ч. ПДВ 231 733,33 грн. (п. 1); порядок оплати Товару: попередня оплата 100% вартості Товару (п. 2); поставка Товару здійснюється на умовах: доставка на склад Покупця (Одеська область, Овідіопольський район, пгт. Великодолинське) через перевізника за рахунок Постачальника (п. 4).

14 червня 2019 року ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» виписало на адресу ПрАТ «ПЕРЕМОГА» рахунок-фактуру №СФ-0000079 на оплату товару «Амофос марки 12:52 (біг-бег)» у кількості 154 тони на загальну суму 2 433 200,00 грн. (Т. 1 а.с. 60).

Відповідно до платіжного доручення №79 від 18.06.2019 року (Т. 1 а.с. 61) ПрАТ «ПЕРЕМОГА» перерахувало на користь ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» 695200,00 грн. «за амофос згідно рах. №СФ-0000079 від 14.06.2019 року у т.ч. ПДВ 20% - 115866,67 грн.».

Відповідно до платіжного доручення №94 від 21.06.2019 року (Т.1 а.с. 62) ПрАТ «ПЕРЕМОГА» перерахувало на користь ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» 695200,00 грн. «за амофос згідно рах. №СФ-0000079 від 14.06.2019 року у т.ч. ПДВ 20% - 115866,67 грн.».

ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» (Постачальник) та ПрАТ «ПЕРЕМОГА» підписані видаткові накладні: №РН-0000063 від 19 червня 2019 року на передачу товару амофос марки 12:52 (біг-бег) у кількості 22 тони на загальну суму 347600,00 грн. у т.ч. ПДВ 57933,33 грн. (а.с.46); №РН-0000064 від 19 червня 2019 року на передачу товару амофос марки 12:52 (біг-бег) у кількості 22 тони на загальну суму 347600,00 грн. у т.ч. ПДВ 57933,33 грн. (а.с.47); №РН-0000067 від 20 червня 2019 року на передачу товару амофос марки 12:52 (біг-бег) у кількості 22 тони на загальну суму 347600,00 грн. у т.ч. ПДВ 57933,33 грн. (а.с.48); №РН-0000068 від 21 червня 2019 року на передачу товару амофос марки 12:52 (біг-бег) у кількості 22 тони на загальну суму 347600,00 грн. у т.ч. ПДВ 57933,33 грн. (а.с.49).

18 червня 2019 року ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» склало податкову накладну №10 (Т. 1 а.с. 43), згідно якої покупець: ПрАТ «ПЕРЕМОГА», товар: амофос марки 12:52 (біг-бег), кількість 44 тони, загальна сума: 695200,00 грн/, сума ПДВ: 115 866,67 грн. Зазначений документ прийнято та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

20 червня 2019 року ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» склало податкову накладну №11 (Т. 1 а.с. 44), згідно якої покупець: ПрАТ «ПЕРЕМОГА», товар: амофос марки 12:52 (біг-бег), кількість 22 тони, загальна сума: 347 600,00 грн., сума ПДВ: 57933,33 грн. Зазначений документ прийнято та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

21 червня 2019 року ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» склало податкову накладну №13 (Т. 1 а.с.45), згідно якої покупець: ПрАТ «ПЕРЕМОГА», товар: амофос марки 12:52 (біг-бег), кількість 22 тони, загальна сума: 347 600,00 грн., сума ПДВ: 57933,33 грн. Зазначений документ прийнято та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до картки по бухгалтерському рахунку 631 ПрАТ «ПЕРЕМОГА» (Т. 1 а.с.59) стан розрахунків з ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» станом на 30 червня 2019 року становить 0 грн.

В матеріалах справи міститься засвідчена ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» та позивачем копія паспорту якості 489568 (Т. 1 а.с. 58) експортера «ООО «ЕвроХим-БМУ», Россия, Белореченский район, Краснодарский край, г. Белореченск», відповідно до якого вантажовідправником є «ООО «ЕвроХим-БМУ», Россия, Белореченский район, Краснодарский край, г. Белореченск», вантажоотримувачем є ТОВ «АГРОЦЕНТР» України, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 44». Паспорт якості виданий відповідно до контракту №205-0115772 від 07.11.2018 року та додатку до контракту №205-01030367/5 від 26.12.2018 року на товар «Амофос марка 12:52 ТУ 2186-675-14».

Транспортування товару, зазначеного у видатковій накладній №РН-0000063 від 19.06.2019 року здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної №РН-0000063 від 19.06.2019 року (Т. 1 а.с. 50), автомобільний перевізник «ТОВ «АПК-БОГДАНОВКА», автомобіль МАН НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 НОМЕР_3 , замовник: ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», вантажовідправник: ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», вантажоодержувач: ПрАТ «ПЕРЕМОГА», пункт навантаження: м. Кропивницький, проїзд Аджамський, 6-А, пункт розвантаження: Одеська область, Білявський р-н, с. Дослідне, вул. Шевченка, буд. 6-Б, маса брутто: 22 тони, відомості про вантаж: амофос марки 12:52 (біг-бег).

Транспортування товару, зазначеного у видатковій накладній №РН-0000067 від 20.06.2019 року здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної №РН-0000067 від 20.06.2019 року (Т. 1 а.с.51), автомобільний перевізник «ТОВ АВРОРА ТРАНСПОРТНА логістика», автомобіль DAF НОМЕР_4 , причіп/напівпричіп НОМЕР_5 , водій ОСОБА_2 НОМЕР_6 , замовник: ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», вантажовідправник: ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», вантажоодержувач: ПрАТ «ПЕРЕМОГА», пункт навантаження: м. Кропивницький, проїзд Аджамський, 6-А, пункт розвантаження: Одеська область, Овідіопольський р-н, смт. Великодолинське, маса брутто: 22 тони, відомості про вантаж: амофос марки 12:52 (біг-бег).

Транспортування товару, зазначеного у видатковій накладній №РН-0000064 від 19.06.2019 року здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної №РН-0000189 від 19.06.2019 року (Т. 1 а.с. 52), автомобільний перевізник «ТОВ «АПК-БОГДАНОВКА», автомобіль DAF НОМЕР_7 , причіп/напівпричіп НОМЕР_8 , водій ОСОБА_3 НОМЕР_9 , замовник: ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», вантажовідправник: ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», вантажоодержувач: ПрАТ «ПЕРЕМОГА», пункт навантаження: м. Кропивницький, проїзд Аджамський, 6-А, пункт розвантаження: Одеська область, Білявський р-н, с. Дослідне, вул. Шевченка, буд.6-Б, маса брутто: 22 тони, відомості про вантаж: амофос марки 12:52 (біг-бег).

Транспортування товару, зазначеного у видатковій накладній №РН-0000068 від 21.06.2019 року здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної №РН-0000068 від 21.06.2019 року (Т. 1 а.с. 53), автомобільний перевізник «ФОП ОСОБА_4 », автомобіль DAF НОМЕР_10 , причіп/напівпричіп НОМЕР_11 , водій ОСОБА_5 НОМЕР_12 , замовник: ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», вантажовідправник: ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», вантажоодержувач: ПрАТ «ПЕРЕМОГА», пункт навантаження: м. Кропивницький, проїзд Аджамський, 6-А, пункт розвантаження: Одеська область, Овідіопольський р-н, смт. Великодолинське, маса брутто: 22 тони, відомості про вантаж: амофос марки 12:52 (біг-бег).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області №1043 від 03.03.2020 року «Про проведення документальної перевірки ПрАТ «ПЕРЕМОГА», код за (Т. 1 а.с. 177), направлення на перевірку від 04.03.2020 року №1028/05-09 (Т. 1 а.с. 178) та направлення на перевірку від 04.03.2020 року №1027/05-09 (Т. 1 а.с. 179) Головним управління ДПС в Одеській області проведена документальна позапланова перевірка ПрАТ «ПЕРЕМОГА» з питань правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», код за за період з 01.06.2019 року по 30.06.2019 року, за результатами якого складено акт перевірки від 18 березня 2020 року №359/15-32-05-08/00413239 (Т. 1 а.с. 12-23) (далі - акт перевірки).

До перевірки ПрАТ «ПЕРЕМОГА» листом від 18.03.2020 року (Т. 1 а.с. 63) надано завірені належним чином документи, а саме: кадрові накази (Т. 1 а.с. 64-73); дорожній листок трактора №1545 від 08.07.2019 року (Т. 1 а.с. 74); подорожні листи вантажного автомобіля (Т. 1 а.с. 75-79); акти «Про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин» (Т. 1 а.с. 80-82); договір оренди нежитлового приміщення від 05.02.2019 року №0502/20р щодо оренди ПрАТ «ПЕРЕМОГА» нежитлового приміщення за адресою: Одеська область, Біляївський район, селище Дослідне, вул. Шевченка, будинок 6-Б (Т. 1 а.с. 83-87); акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 05.02.2019 року (Т. 1 а.с. 88); акти надання послуг оренди за період з 01.07.2019 року по 30.07.2019 року (Т. 1 а.с. 89-90); оборотно-сальдову відомість по рахунку 104, 105 за червень 2019 року (Т. 1 а.с. 91-92); оборотно-сальдову відомість по рахунку 208 за червень 2019 року (Т. 1 а.с. 93); довідку міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 21.01.2019 року №102/183-19 (Т. 1 а.с. 94) про те, що ПрАТ «ПЕРЕМОГА» станом на 01.01.2016 року є землекористувачем земель загальною площею 1718,66 га, свідоцтво про право власності на нерухоме майно ПрАТ «ПЕРЕМОГА» (контора) (Т. 1 а.с. 95); витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (контора) (Т. 1 а.с. 96).

В Акті перевірки позивачем викладено висновок про те, що перевіркою встановлено порушення ПрАТ «ПЕРЕМОГА»: п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що виразилося у завищенні суми від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2019 року в сумі 231733 гривень на підставі того, що згідно з даними інформаційних баз органів ДПС, ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» не здійснювало зовнішньоекономічну діяльність, в т.ч. імпортні операції товару за кодом УКТ ЗЕД та номенклатурою «амофос марки 12:52».

Вказаний висновок у Акті перевірки ґрунтується на наступному.

Так в акті зазначено, що наявність трудових ресурсів відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ): за II кв. 2019 року (вх. від 07.08.2019 №), згідно якого на підприємстві працювало за трудовими договорами (контрактами) 3 особи (разом з директором), ознака доходу - 101, працювало за Цивільно-правовими договорами - 0 осіб.

Згідно наданих до перевірки документів, характеру господарської діяльності, наявності земель, основних фондів та інших ресурсів ПрАТ «ПЕРЕМОГА» мало господарську необхідність купувати та використовувати у своїй діяльності добрива в т.ч. амофос, а у липні використовувало амофос в т.ч. при глибокому рихленні пару з внесенням добрив.

Проведеною перевіркою інформації з наданих документів щодо транспортування, аналізом наявних баз даних органів ДПС, інформації загальнодоступних джерел та ресурсів, встановлено наступне:

1) в порушення умов пункту 4 Додаткової угоди №1 від 14.06.2019 року до договору поставки №41/AM від 14.06.2019 року « 4. Поставка товару здійснюється на умовах: доставка на склад Покупця (Одеська область, Овідіопольський р-н, пгт. Великодолинське) через перевізника за рахунок Постачальника 44 тони амофосу за ТТН №63 та №189 від 19.06.2019 року було оформлено на «пункт розвантажених: Одеська область, Біляївський р-н, с. Дослідне, вул. Шевченка, буд б-Б».

2) юридична та поштова адреса вантажовідправника ТOB «ТД «АГРОЛІГА» на дату складання договору та період операцій, зафіксована у виданих документах та зареєстрована у державних органах реєстрації: 25006, м. Кропивницький, вул. Шевченко 48, к. 4. Натомість адреса ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» у пунктах «вантажовідправник» та «пункт навантаження» м. Кропивницький, проїзд Аджамський, 6-А. Але, дана адреса не задекларована за об`єктами оподаткування, за відокремленими підрозділами чи філіями чи будь-яким іншим чином.

3) згідно задекларованих даних перевізника ТОВ «Аврора Транспортна логістика» за 2 квартал 2019 року у «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (вх.. 09.08.2019 №), доходи на ім`я водія з ТТН №67 від 20.06.2019 ОСОБА_2 за ознаками доходів 101 - доходи у вигляді заробітної плати, 102 - суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору та 157 - дохід, виплачений самозайнятій особі не нараховувались.

4) згідно задекларованих даних перевізника ФОП ОСОБА_4 за 2 квартал 2019 року у «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (вх.. 15.07.2019 №), доходи на ім`я водія з ТТН №68 від 21.06.2019 ОСОБА_6 за ознаками доходів 101 - доходи у вигляді заробітної плати, 102 - суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору та 157 - дохід, виплачений самозайнятій особі доходи не нараховувались.

5) інформація, наведена у ТТН №63 від 19.06.2019 від перевізника ТОВ «АПК Богданівка) про транспортний засіб МАН НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 та водія ОСОБА_1 не має підтвердження в частині:

- згідно бази даних МХСБУ про перевірку чинності полісу внутрішнього страхування, встановлено відсутність реєстрації страхових полісів на транспортні засоби державних номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- згідно задекларованих ТОВ «АПК Богданівка» за червень 2019 року «Відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» (вх. 04.07.2019 №) водій ОСОБА_1 серед найманих осіб відсутній;

- згідно задекларованих даних ТОВ «АПК Богданівка» за 2 квартал 2019 року у «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (вх.. 09.07.2019 №), доходи на ім`я ОСОБА_1 за ознаками доходів 101 - доходи у вигляді заробітної плати, 102 - суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору та 157 - дохід, виплачений самозайнятій особі не нараховувались.

Враховуючи викладене, податковий орган зазначив, що мав місце формальний підхід до формування документів при відсутності реального надання послуг з транспортування амофосу від продавця, а надані ТТН являються додатковим свідченням нереальності оформлених господарських операцій саме від ТОВ «ТД «АГРОЛІГА».

Також, відповідачем перевіркою відомостей з документу «Паспорт качества №489568» та аналізом бази даних органів ДПС щодо здійснений імпортних операцій суб`єктами господарювання встановлено, що ТОВ «Агроцентр Україна» код за , юридична адреса Київ, вул. Євгена Коновальця, 44:

1) у 2019 році взагалі не здійснював імпортні операції в т.ч. від «ООО`ЕвроХим-БМУ» товару «амофос марки 12:52»;

2) у 2018 році імпортні операції з «ООО «ЕвроХим-БМУ» були до 04.05.2018 року (остання декларація) товару «амофос марки 12:52».

Відповідно, описані у примітках документи (мовою оригіналу) «декларация о соответствия) та «сертифікат соответствия» сроком действия с 04.09.2018 до 03.09.19» видані на мінеральне добриво «амофос марки 12:52» не можуть мати відношення до тої номенклатури товару, який оформлено від TOB «ТД АГРОЛІГА».

Проведеною перевіркою та аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних, інформаційних баз даних органів ДПС, досліджувався ланцюг руху номенклатури товарів за кодом УКТ ЗЕД «амофос марки 12:52» та встановлено, що продавцем аналогічної номенклатури товарів у податкових накладних за червень 2019 року була ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АРНЕЖ» , яка є фігурантом кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Відповідачем у Акті перевірки викладено схему руху ПДВ при документальному оформленні постачання ТМЦ («амофос марки 12:52» (біг-бег) та зазначено, що неможливо стверджувати, що товар «амофос марки 12:52», оформлений у червні 2019 року від ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» та мінеральне добриво «амофос марки 12:52», в подальшому використаний у господарській діяльності ПрАТ «ПЕРЕМОГА», має відношення до продавця ТОВ «ТД «АГРОЛІГА».

Податковий орган у Акті перевірки зазначає, що не встановлено факту отримання амофосу від ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», а товар, використаний у господарській діяльності ПрАТ «ПЕРЕМОГА», має невстановлене джерело походження, в зв`язку з чим підтвердити реальність отримання товару по ланцюгу саме від даного постачальника на адресу ПрАТ «ПЕРЕМОГА» у червні 2019 року неможливо.

З матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2020 року за вих. №65 ПрАТ «ПЕРЕМОГА» направило до Головного управління ДПС в Одеській області заперечення до Акту перевірки (Т. 1 а.с. 28-30), у яких зазначило, що надані податковому органу документи свідчать, що товар, який поставило ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», був фактично поставлений ПрАТ «ПЕРЕМОГА» та використаний у господарській діяльності, а тому позивач мав всі підстави для включення витрат, пов`язаних з придбанням вказаного товару та суми сплаченого при цьому ПДВ до складу валових витрат та податкового кредиту з ПДВ.

До зазначених заперечень позивачем було надано документи на підтвердження своєї позиції у т.ч. лист ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» №111 від 06.04.2020 року з додатками.

Відповідно до листа ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» №111 від 06.04.2020 року (Т. 1 а.с.31), у його користуванні знаходяться складські приміщення площею 1329,5 кв.м за адресою вул. проїзд Аджамський, 6-А в м. Кропивницькому відповідно договору суборенди №2501-01 від 25.01.2018 року (Т. 1 а.с. 40) та акту приймання-передачі майна від 01.02.2018 року (Т. 1 а.с. 41). Виробничі приміщення у ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» відсутні, оскільки товариство не займається виробництвом. Основним постачальником амофос марки 12:52 (біг-бег) є ТОВ «ГРІН ТЕРРА Україна» (). На момент реалізації ПрАТ «ПЕРЕМОГА» даний товар знаходився в повному обсязі на складі та обліковувався на балансі.

До вказаного листа також було надано документи щодо перевезення товару на адресу ПрАТ «ПЕРЕМОГА»:

- договір-заявка №12 від 18.06.2019 року (Заявник: ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», Перевізник: ТОВ «АПК-БОГДАНІВКА») на перевезення вантажу по маршруту м. Кропивницький Одеська область, Біляївський район, с. Дослідне, вантажоотримувач згідно товарно-транспортної накладної;

- акт №ОУ-0000217 від 20.06.2019 року здачі-прийняття робіт (надання послуг) (Т. 1 а.с. 33) про те, що ТОВ «АПК-БОГДАНІВКА» на виконання замовлення ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» були надані послуги з перевезення амофосу по маршруту м. Кропивницький Одеська область, Біляївський район, с. Дослідне;

- заявка №5784 від 21.06.2019 року (Т. 1 а.с. 34) (Заявник: ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», Експедитор: ТОВ «АВРОРА ТРАНСПОРТНА ЛОГІСТИКА) на перевезення вантажу по маршруту м. Кропивницький с. Великодолинське;

- договір №3276 про надання транспортних послуг від 03.09.2018 року (Т. 1 а.с. 35-37), укладений між ТОВ «АВРОРА ТРАНСПОРТНА ЛОГІСТИКА» (Експедитор) та ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» (Замовник), предметом якого є організація виконання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, відповідно до замовлення;

- акт надання послуг №1292 від 22.06.2019 року (Т. 1 а.с. 38) про виконання послуг за заявкою №5784 від 21.06.2019 року по маршруту Кропивницький (Кіровоградський район, Кіровоградська область, Україна) Великодолинське (Овідіопольський район, Одеська область, Україна;

- акт №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.06.2019 року (Т. 1 а.с. 39), щодо надання транспортних перевезень вантажу по маршруту м. Кропивницький м. Великодолинське перевізником ФОП ОСОБА_4 на замовлення ТОВ «ТД «АГРОЛІГА».

На підставі висновків, викладених у акті перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 17 квітня 2020 року № (Т. 1 а.с. 11), яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 231 733 грн.

При цьому, з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вбачається, що за результатами розгляду заперечень позивачу була надана відповідь від 14.04.2020 року №7275/10/15-32-05-08-07.

Позивач не погоджуючись з висновками, викладеними у акті перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням-рішенням від 17.04.2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ПЕРЕМОГА» суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість дій відповідача та неправомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Наказ на проведення перевірки позивачем не оскаржувався, відповідача було допущено до проведення перевірки та документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ «ПЕРЕМОГА» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом постачальником ТОВ «ТД «АГРОЛІГА», за період з 01.06.2019 року по 30.06.2019 року була проведена, про що складено Акт перевірки. Тобто, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що перевірка проведена з передбачених законодавством підстав.

Вирішуючи питання обґрунтованості висновків Акту перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Так, згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів, як і суд першої інстанції підкреслює, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання тобто отримання послуг для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому вищенаведеними документами позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента послуги, наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 198 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Що стосується посилань апелянта/відповідача на те, що основною ознакою нереальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» є те, що позивач не мав права на податковий кредит за операціями з придбання товарів (робіт, послуг), які не мали реального характеру, посилаючись на не безтоварність господарських операцій з ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» з огляду на отриману по постачальнику позивача інформацію, а саме, що: набуття контрагентом позивача товару, пізніше поставленого позивачу, не підтверджено; діяльність контрагента позивача спрямована виключно на здійснення операцій для надання податкової вигоди третім особам; встановлено ймовірне порушення податкового законодавства підприємствами перевізниками, то такі посилання апелянта колегія суддів вважає безпідставними, оскільки факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку можливо досліджувати лише на підставі первинних документів.

Досліджуючи фактичність проведених господарських операцій, їх зв`язок з господарською діяльністю позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість регулюються ПК України, ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України від 16.07.1999р. №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами і доповненнями) (далі - Закон про бухгалтерський облік).

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Водночас колегія суддів підкреслює, що використання товару в господарській діяльності ПАТ «ПЕРЕМОГА» не заперечується відповідачем та не було підставою для висновків за наслідками перевірки.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 цього ж Закону метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Вимоги до первинного та зведеного документу визначені в ч. 2 ст. 9 цього ж Закону: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Як зазначено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 15 травня 2018 року по справі №815/3501/15: «…Отже, будь-які документи, в тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків».

Аналогічний висновок зроблено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року по справі №815/1939/14: «…господарські операції … мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку. При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового (грошового) зобов`язання на підставі таких операцій.».

Як зазначено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 31 липня 2018 по справі №808/2549/17: «…Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Господарський договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку і його наявність свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, відтак, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. У зв`язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів. …».

В той же час, погоджені сторонами господарського договору документи на підтвердження якості продукції не є первинними документами та не підтверджують факт здійснення господарської операції, а їх відсутність такого факту не спростовує (постанова Верховного Суду від 19.11.2018 року у справі №810/145/16).

У суду відсутні підстави для висновку про відсутність або неналежне оформлення позивачем та його контрагентами (щодо податкових накладних) первинних документів за наслідками укладення перерахованих вище господарських договорів, тоді як наявність чи відсутність документів на підтвердження якості придбаної продукції на належне оформлення первинних документів не впливає.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вищевказані первинні документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Вирішуючи питання обґрунтованості висновків відповідача щодо взаємовідносин контрагентів позивача з їх постачальниками щодо придбання конкретного товару, то суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наступного.

Як вбачається зі змістом акту перевірки відповідачем зроблено висновок про нереальність господарських операцій на підставі інформації на підставі бази даних ДПС України. Будь-яка інша інформація для дослідження джерела походження товарів не враховувалася.

Колегія суддів наголошує на тому, що не можна брати до уваги і посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію, надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам, з викладеним Верховним Судом України у постанові від 17.11.2015 у справі № 2а/3264/11/1070.

Колегія суддів, як і суд першої інстанції, виходить з того, що при дослідженні факту здійснення господарської операції мають оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

При цьому слід враховувати, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Також в акті перевірки міститься посилання на те, що ТОВ «ТК «АРНЕЖ» фігурує в кримінальному провадженні.

Проте, суд першої інстанції вірно вказав про те, що ПрАТ «ПЕРЕМОГА» за перевіряємий період не мав жодних взаємовідносин з ТОВ «ТК «АРНЕЖ», крім того, жодного судового вироку, в якому би містилися посилання на укладені з позивачем господарські договори, суду не надано.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що згідно податкової звітності у контрагента позивача ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» недостатні трудові ресурси, матеріально-технічна база для здійснення основного виду діяльності, оскільки така обставина не може слугувати підставою для визнання неправильним відображення сум ПДВ в обліку позивача, адже трудові ресурси можуть залучатися за необхідністю на підставі цивільно-правових угод, а роботи виконуватися за наявністю готової продукції.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 16.01.2018 року у справі 820/4648/13-а та у справі №826/1398/14.

Апеляційний суд також вважає необґрунтованим аргумент апеляційної скарги про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» через відсутність виплати доходів водіям перевізника, які мали господарські відносини з контрагентом позивача та здійснювали перевезення товару, оскільки в постанові від 12.04.2018 року по справі №805/4710/16-а Верховний Суд вказав, що відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, так само як і сертифікатів якості на поставлений товар, а тим паче взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку та, на думку суду, відсутність не є належним та допустимим доказом з огляду на те, що податковим органом не проведена перевірка вказаних перевізників, оскільки, відсутність таких даних може свідчити про порушення товариством вимог податкового законодавства. Крім того, суд звертає увагу, що податковим органом перевірка взаємовідносин між вказаними суб`єктами господарювання (перевізників) та ТОВ «ТД «АГРОЛІГА» проведена не була, усі висновки зроблені за результатами аналізу баз даних.

Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування та податкового законодавства, а тому можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента-постачальника, за відсутності доказів протиправної змови учасників операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди, не є безумовною підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та не є підставою для позбавлення покупця сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.

Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

А відтак, за умови не встановлення контролюючим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

У той же час, контролюючим органом при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками такої операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що ані з акту перевірки, ані з апеляційної скарги відповідача не вбачається, що контролюючим органом досліджувався реальний рух активів в процесі здійснення відповідних господарських операцій, не наведено доказів залучення контрагента позивача до схеми мінімалізації податкового навантаження та отримання неправомірної податкової вигоди, зокрема, відсутні докази порушення фіскальних інтересів за результатами таких взаємовідносин, ухилення від сплати податків.

При цьому, Акт перевірки не містить аналізу дотримання як позивачем, так і його контрагентом, податкової дисципліни у спірних правовідносинах, з урахуванням того, що приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.

Відтак, недотримання контрагентом позивача (та його контрагентами) податкової дисципліни (що також не доведено відповідачем) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Позивачем, натомість, надано суду належні та достатні докази на підтвердження реальності господарських відносини з ТОВ «ТД «АГРОЛІГА».

Згідно п. 38 рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.07 р. у справі «Інтерсплав проти України» суд нагадує, що держави мають широкі межі самостійної оцінки у визначенні того, у чому полягає публічний інтерес, оскільки національний законодавчий орган, реалізуючи соціальну та економічну політику, має широке коло повноважень. Однак такі межі оцінювання не є абсолютними, і їх застосування підлягає перегляду органами Конвенції (див. рішення у справі «Lithgow and Others v. The United Kingdom» від 8 липня 1986 року, Серія А, N 102, стор. 50-51, пп. 121-122). На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань (Case of Intersplav v. Ukraine, Application no. 803/02).

Щодо сертифікатів відповідності паспортів заводу-виробника, інших документів, які підтверджують походження товарів, які не були надані позивачем до перевірки, то колегія суддів зазначає, що такі документи не фіксують факту здійснення господарських операцій, а лише підтверджують, що товар відповідає встановленим вимогам. А тому неподання платником сертифікаційних документів на придбання товару не може слугувати спростуванням реального виконання господарської операції.

Також, доводи апелянта щодо неможливості встановлення походження товару у ланцюгах постачання не можуть бути покладені у провину позивачу та бути достатніми підставами для висновку про непідтвердженість тієї чи іншої господарської операції.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що позивач не наділений правом вимагати від контрагента документи, що підтверджують факт придбання останнім товару. Крім того, треба враховувати і наявність певної процедури реєстрації податкових накладних, запровадженої законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, згідно якого при реєстрації податкової накладної контролюючий орган здійснює перевірку. Якщо контролюючий орган в ході перевірки не знаходить порушень і податкова накладна не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків господарської операції та оцінки ступеня ризиків платника податків, серед яких є і перевірка номенклатури товарів, в такому випадку податкова накладна приймається до реєстрації та реєструється, а платнику податків надсилається засобами електронного зв`язку підтвердження про реєстрацію - квитанція. Платник податків, якому надіслано Квитанцію, як підтвердження реєстрації податкової накладної, фактично пройшов перевірку законності формування податкового зобов`язання ним, як продавцем, та законність формування податкового кредиту його контрагентом-покупцем, який зазначений у зареєстрованій податковій накладній, а отже, неможливо припускати, що має місце незаконність дій або підміна номенклатури у платника податків, якого контролюючий орган вже перевірив та підтвердив законність цієї дії.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного відповідачем не доведено належним чином факт нереальності описаних в акті перевірки господарських операцій, тоді як саме цей висновок став підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ПрАТ «ПЕРЕМОГА».

Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно з`ясував усі обставини справи, оскаржуване рішення ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 29 січня 2021 року.