Справа № 200/14916/18-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2021 року

м. Київ

справа № 200/14916/18-а

адміністративне провадження № К/9901/1250/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Департаменту освіти та наук Донецької обласної державної адміністрації на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти та наук Донецької обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

26 грудня 2018 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 234/165-18к від 28 листопада 2018 року в.о. директора департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації про звільнення її з посади головного спеціаліста відділу професійної освіти управління фахової освіти, національного виховання та європейської інтеграції департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації 28 листопада 2018 року за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» у вигляді порушення Присяги державного службовця;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 230/165-18 к від 26 листопада 2018 року «Про скасування надбавки ОСОБА_1 »;

- поновити її на посаді головного спеціаліста відділу професійної освіти управління фахової освіти, національного виховання та європейської інтеграції департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації з 29 листопада 2019 року;

- стягнути з відповідача середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу до постановлення рішення у справі; вирішити питання судових витрат.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року скасовано в частині визнання протиправними та скасування наказів відповідача № 234/165-18к від 28 листопада 2018 року та № 230/165-18к від 26 листопада 2018 року, поновлення на посаді і ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано наказ № 234/165-18к від 28 листопада 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу професійної освіти управління фахової освіти, національного виховання та європейської інтеграції Департаменту освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» у вигляді порушення Присяги державного службовця.

Визнано протиправним та скасовано наказ № 230/165-18к від 26 листопада 2018 року про скасування надбавки ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу професійної освіти управління фахової освіти, національного виховання та європейської інтеграції Департаменту освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації з 05 грудня 2018 року.

Позовні вимоги в частині стягнення з Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 заробітної плати за весь час вимушеного прогулу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 489473, 60 грн. з відрахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено в мотивувальній частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, враховуючи правове обґрунтування мотивувальної частини постанови суду апеляційної інстанції. В абзаці другому резолютивної частини рішення суду першої інстанції цифри і слова « 489473 (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят три) гривні 60 копійок замінити цифрами і словами « 609340 (шістсот дев`ять тисяч триста сорок грн.) 45 коп.». В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями відповідачем до Верховного Суду подано касаційну скаргу.

У поданій касаційній скарзі відповідач з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині визначення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини склались з приводу проходження позивачем публічної служби.

При цьому посада позивачки, (головний спеціаліст відділу професійної освіти управління фахової освіти, національного виховання та європейської інтеграції департаменту освіти і науки Донецької обласної адміністрації) не включає її в перелік службових осіб, що займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Управління Департаменту освіти та наук Донецької обласної державної адміністрації на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти та наук Донецької обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

О.В. Калашнікова