Справа № 758/14509/20
Суддя: Ковбасюк О. О.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Світличної А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в м. Київ батальйону №3 роти № 4 ГУНП у м. Києві капрала поліції Панчука Богдана Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся із означеним позовом до суду, вказавши, що постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3509274, складеною 02 грудня 2020 року інспектором УПП в м. Київ батальйону №3 роти № 4 ГУНП у м. Києві Панчуком Б.В., на нього накладене адміністративне стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 02 грудня 2020 року о 22 год. 01 хв. він, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Івана Виговського в м. Києві, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е) Правил дорожнього руху України. В обґрунтування позову позивач стверджує, що жодних порушень Правил дорожнього руху України він не вчиняв, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є необґрунтованою, а тому він просив її скасувати у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ухвалою судді від 28 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та із встановленням відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, пояснив, що копію постанови йому на місці її складення вручено не було, з її змістом його не було ознайомлено, а в подальшому він її отримав по пошті, у зв`язку з чим вказана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та підлягає скасуванню.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а тому суд, заслухавши думку позивача, ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача та на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 грудня 2020 року інспектором УПП в м. Київ батальйону №3 роти № 4 ГУНП у м. Києві Панчуком Б.В. відносно позивача ОСОБА_1 складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3509274, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 02 грудня 2020 року о 22 год. 01 хв., керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Івана Виговського в м. Києві, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що адміністративне правопорушення він не вчиняв, відповідачем не були враховані надані ним пояснення та не досліджені всі докази по справі. Крім того, копію постанови йому на місці вручено не було, з її змістом його не було ознайомлено, а в подальшому він її отримав по пошті.

Вирішуючи обґрунтованість таких доводів позивача, судом приймається до уваги те, що згідно із ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як убачається з пункту 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно із частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, судом враховується, що відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, судом враховується положення ч. 1 ст. 72 КАС України, відповідно до якого доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм слідує, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а (адміністративне провадження №К/9901/21241/18).

Разом із цим, відповідачем було проігноровано неодноразові вимоги суду щодо надання матеріалів, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови, в тому числі фото- чи відеозйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення, жодних доказів на спростування доводів позивача та доказів, які б вказували на правомірність його дій при винесенні постанови від 02 грудня 2020 року, суду не надано.

З огляду на наведене, суд приймає до уваги доводи позивача, наведені ним в обґрунтування позовних вимог, як такі, що не спростовані відповідачем.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не представлено належних доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 8.7.3.е) Правил дорожнього руху України, суд вважає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3509274, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 22, 72, 77, 90, 241-255, 272, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в м. Київ батальйону №3 роти № 4 ГУНП у м. Києві капрала поліції Панчука Богдана Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити .

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2020 року серії ЕАН № 3509274, винесену інспектором УПП в м. Київ батальйону №3 роти № 4 ГУНП у м. Києві капралом поліції Панчуком Богданом Володимировичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп., а провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 09 червня 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ;

- відповідач - інспектор УПП в м. Київ батальйону №3 роти № 4 ГУНП у м. Києві капрал поліції Панчук Богдан Володимирович, місцезнаходження органу: м. Київ, вул. Володимирська, 15.

Суддя О. О. Ковбасюк