Справа № 120/6589/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 р. Справа № 120/6589/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагрогруп" до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінагрогруп" (позивач, ТОВ "Вінагрогруп") звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (відповідач 1, ДПС України) та Головного управління ДПС у Вінницькій області (відповідач 2, ГУ ДПС у Вінницькій області), в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення від 07.10.2020 року № 2013578/39652387 та № 2013583/39652387 комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні позивача № 516 та № 517 від 17.08.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та вважати вказані податкові накладні прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано платником податку позивачем, а саме 17.08.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17.08.2020 року позивач сформував податкові накладні № 516, а також № 517 та направив їх для реєстрації в ЄРПН. Згідно з квитанціями від 10.09.2020 року документи було доставлено та прийнято, однак їх реєстрацію зупинено. Причина зупинення реєстрації таких податкових накладних зазначено, що платник, який їх подав відповідає вимогам пункту 8 "Критеріїв ризиковості платника податку". Так, 23.09.2020 року (01.10.2020 року - електронне повідомлення про подання пояснень та копії документів) на виконання вказівок контролюючого органу позивач надав пояснення та копії всіх наявних у нього документів для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, у зв`язку з якими було складено податкові накладні. Проте, рішеннями відповідача 2 від 07.10.2020 року № 2013583/39652387 та № 2013578/39652387 у реєстрації податкових накладних відмовлено. Не погодившись з цими рішеннями, позивач звернувся зі скаргами до відповідача 1. Однак, рішеннями від 15.10.2020 року № 56427/39652387/2 та № 56431/39652387/2 зазначені скарги залишено без задоволення. Відтак за захистом своїх прав та інтересів позивач звертається до суду.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні). Крім того, сторонам встановлені строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.

22.12.2020 року, а згодом 28.12.2020 року на адресу суду надійшли відзиви на позовну заяву від відповідача 2 та відповідача 1 (вх. № 44642/20 та № 45537/20), у яких останні просили у задоволенні вимог позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх заперечень відповідач 2 зіслався, зокрема на те, що після зупинення реєстрації податкових накладних платник податків має право подати контролюючому органу копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття комісією рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Так, на виконання вимог п.п. 201.16.1-201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України та пропозицій, викладених у квитанціях, позивач надав первинні документи та пояснення на підтвердження здійснення господарських операцій по зупинених податкових накладних. Однак, таких документів та пояснень було недостатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Відтак, 07.10.2020 року комісія Головного управління ДПС у Вінницькій області винесла два рішення № 2013578/39652387 та № 2013583/39652387, яким відмовила в реєстрації податкових накладних ТОВ "Вінагрогруп" № 516 та 517 від 17.08.2020 року. Підставою для прийняття цих рішень як у першому, так і у другому випадках стало ненадання платником податку копій документів: "розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків". Таким чином, відповідач 2 вважає, що позивач не надав необхідних документів на підтвердження реальності господарської операції, а тому оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних є правомірними.

Разом із тим, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач 1 також просив відмовити у задоволенні даного позову, вказавши, що відмовляючи в реєстрації податкових накладних контролюючий орган діяв на підставі та в спосіб, що передбачений чинним законодавством. З-поміж іншого наголосив, що зобов`язання відповідача 1 зареєструвати податкові накладні є втручанням в дискреційні повноваження контролюючого органу. Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим, проектом нормативно-правового акта. Крім того, Кодекс адміністративного судочинства України не містить норм щодо наділенням повноважень про зобов`язання відповідача прийняти будь-яке рішення. На думку відповідача 1, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

28.12.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 15484/20), в якій останній спростовує доводи відповідачів та наводить додаткову аргументацію обґрунтованості своїх вимог.

Інших заяв до суду не надходило.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінагрогруп" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 20.02.2015 року (номер запису: 0031343). Основними видами діяльності товариства з поміж іншого є: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів (основний); 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Крім того, позивач зареєстрований в податковому органі платником податків та зборів, та є платником податку на додану вартість.

Так, 20.12.2019 року між ТОВ "Вінагрогруп" ("Комісіонер") та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ КИЇВХЛІБ" ("Комітент") укладено договір комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції № 2012-ТДКХ, за умовами якого Комісіонером зобов`язується вчинити наступні юридично значимі дії, зокрема здійснювати реалізацію (продаж та / чи поставку) на експорт з України продукції, що належить комітенту.

У процесі виконання зазначеного господарського зобов`язання, згідно Специфікації № 1 від 27.12.2019 року, сторонами було узгоджено поставку олії соняшникової сирої нерафінованої у кількості 1500 (+/-15%) на загальну вартість 1158000 доларів США (+/-10%). При цьому фактична кількість продукції, що передається комісіонеру на реалізацію, вказується в актах прийому передачі. У цій специфікації сторони також дійшли згоди щодо суми комісійної винагороди.

В подальшому, між сторонами було підписано акти прийому-передачі товару (№ 1-1 від 27.12.2019 року, № 1-2 від 28.12.2019 року, № 1-3 від 29.12.2019 року, № 1-4 від 11.01.2020 року, № 1-5 від 12.01.2020 року, № 1-6 від 13.01.2020 року, № 1-7 від 14.01.2020 року, № 1-8 від 16.01.2020 року), зі змісту яких вбачається, що ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ КИЇВХЛІБ" передало, а ТОВ "Вінагрогруп" прийняло товар (олія соняшникова сира нерафінована) у відповідності до умов Специфікації № 1 від 27.12.2019 року.

Для подальшої реалізації товару на експорт Комісіонер уклав зовнішньоекономічний контракт з компанією BINBORO Sp.z o.o. (Покупець) № VG-B/598478ТДКХ від 27.12.2019 року

Надалі, ТОВ "Вінагрогруп", з метою здійснення доставки товару залучив в якості перевізника ТОВ "БЄЛ-ТРАНС", що підтверджується укладеним договором про надання послуг з перевезення вантажу № 03/06/2019ВАГ від 03.06.2019 року. Поставка товару підтверджується рядом ТТН, наявних у матеріалах справи.

Відповідно до умов договору комісії № 2012-ТДКХ від 20.12.2019 року, виконання комісіонером взятих на себе зобов`язань підтверджується Звітом комісіонера. Так, як слідує із матеріалів справи після реалізації товару на експорт компанії BINBORO Sp.z o.o. (Покупцю), позивач склав Звіт Комісіонера до договору комісії № 2012-ТДКХ від 20.12.2019 року, в якому визначено понесені комісіонером витрати на виконання цього договору 448970,58 грн. (з ПДВ), що включає в себе брокерські послуги 2990,58 грн. та транспортні послуги 445980 грн.; а також визначена комісійна винагорода комісіонера 1182610,40 грн. та делькредере 221739,46 грн. Всього, враховуючи витрати та комісійну винагороду, вартість наданих послуг становить 1853320,44 грн. (з ПДВ). Підтвердженням прийняття замовником цих робіт (наданих послуг) є акти здачі-приймання робіт № ОУ-0000517 та №0000518 від 17.08.2020 року.

Таким чином за наслідками взаємовідносин позивача із комітентом - ТОВ "Торговий Дім «Київхліб» на виконання п. 201.10 ст. 201 ПК України позивачем складено податкову накладну за № 516 від 17.08.2020 року на загальну суму 448970,58 грн. (послуги з митного декларування товарів та транспортні послуги), а також податкову накладну № 517 від 18.08.2020 року на загальну суму 1404349,86 грн. (комісійна винагорода) та за допомогою програми електронного документообігу направлено такі податкові накладні до податкового органу для реєстрації в ЄРПН.

Квитанціями від 10.09.2020 року документи прийнято і відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК № 516 та № 517 від 17.08.2020 року в ЄРПН зупинена. У двох квитанціях зазначено ідентичні підстави для зупинення реєстрації ПН, а саме те, що платник податку, яким подано на реєстрацію ПН/РК відповідає вимогам пункту 8 "Критеріїв ризиковості платника податків". Водночас позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

01.10.2020 року на виконання вимог пп. 201.16.2 п. 201.16. ст. 201 ПК України та з метою підтвердження реальності здійснення операцій по вищезазначеним податковим накладним, позивач за допомогою програми електронного документообігу надіслав на адресу податкового органу за місцем своєї реєстрації пояснення № 25 та № 26 від 23.09.2020 року, до яких додав копії первинних документів, що стосуються обставин складання податкових накладних № 516, № 517 від 17.08.2020 року, реєстрацію яких зупинено.

Проте, відповідачем 2 прийнято рішення від 07.10.2020 року № 2013578/39652387 та № 2013583/39652387 про відмову в реєстрації податкових накладних № 517 та № 516 від 17.08.2020 року відповідно в ЄРПН. Підставою відмови в реєстрації в обох випадках вказано про ненадання платником податку копій документів: "розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків".

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач 09.10.2020 року оскаржив їх до вищестоящого органу Комісії Центрального рівня ДПС України, яка своїми рішеннями від 15.10.2020 року № 56431/39652387/2 та № 56427/39652387/2 скарги позивача залишила без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Не погоджуючись із рішенням відповідача 2 від 07.10.2020 року № 2013578/39652387 та № 2013583/39652387 про відмову у реєстрації податкових накладних № 517 та № 516 від 17.08.2020 року, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з такого.

Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 N 2755-VI) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно п. п. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України від 02.12.2010 N 2755-VI, об`єктом оподаткування є у тому числі, операції із постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з приписами пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Згідно з вимогами п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29 грудня 2010 № 1246 (далі Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 1165).

Пунктом 2 Порядку № 1165 визначено, зокрема, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної / розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації; критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства ймовірність складення та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

В пункті 3 Порядку № 1165 визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.

Згідно з приписами пункту 4 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Із процитованих норм випливає, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, можливо зупинення їх реєстрації.

Судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних за № 516 та № 517 від 17.08.2020 року слугувало те, що платник податку відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Так, у Додатку 1 до Порядку № 1165 визначено критерії ризиковості платника податку на додану вартість. Зокрема, відповідно до пункту 8 "У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування".

З урахуванням положень наведених норм, суд зауважує, що у разі зупинення реєстрації податкової (их) накладної (их) на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, контролюючий орган має зажадати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Суд зазначає, що отримані позивачем квитанції від 10.09.2020 року про зупинення реєстрації податкових накладних містили загальну фразу про необхідність надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. При цьому пропозиція надання документів вказана без конкретизації їх переліку (тобто не наведено переліку документів, які необхідні для розгляду питання щодо реєстрації податкових накладних) та без вказівки на норму права, котра такий містить.

У частині зазначення критерію ризиковості відповідач зіслався лише на номер пункту та чітко не конкретизував, про який саме ризик платника податку йдеться.

Отже, наведені недоліки квитанцій, окрім того що характеризують рішення як необґрунтовані, ще й фактично ставлять платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих, на думку контролюючого органу, ризиків.

Разом з тим, на переконання суду, контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Не конкретизування податковим органом переліку документів, які необхідно надати позивачу, фактично в кінцевому результаті призвело до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до того критерію, на підставі якого зупинено реєстрацію, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. При цьому допущені державним органом помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, як і не можуть покладати на таких осіб тягар відповідальності.

Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18 та від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та "Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Судом встановлено, та відповідачами дана обставина не заперечується, що з метою реєстрації податкових накладних № 516 та № 517 від 17.08.2020 року у ЄРПН позивач надіслав контролюючому органу пояснення та всі наявні у нього документи, що стосуються відповідної господарської операції, оскільки в квитанціях про зупинення реєстрації була відсутня жодна інформація про те, які саме пояснення та/або документи потрібно подати для прийняття рішення про реєстрацію таких податкових накладних в ЄРПН.

Так, до своїх письмових пояснень надісланих 01.10.2020 року (щодо податкових накладних № 516 та № 517), які є детальними та в повному обсязі описують факт здійснення спірної господарської операції, як стверджує позивач та не заперечується відповідачами, надано копії наявних у нього первинних документів на підтвердження обставин складення податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено, а саме: договір комісії № 2012-ТДКХ від 20.12.2020 року, Специфікація № 1 від 27.12.2019 року, акт № 1-1 прийому-передачі товару від 27.12.2019 року, акт № 1-2 прийому-передачі товару від 28.12.2019 року, акт № 1-3 прийому-передачі товару від 29.12.2019 року, акт № 1-4 прийому-передачі товару від 11.01.2020 року, акт № 1-5 прийому-передачі товару від 12.01.2020 року, акт № 1-6 прийому-передачі товару від 13.01.2020 року, акт № 1-7 прийому-передачі товару від 14.01.2020 року, акт № 1-8 прийому-передачі товару від 16.01.2020 року, договір надання послуг з перевезення вантажу № 03/06/2019ВАГ від 03.06.2019 року, заявка до договору № 03/06/2019ВАГ від 03 червня 2019 року про надання автотранспорту для переведення від 27.02.2019 року, ряд товарно-транспортних накладних (а.с. 32-80), зовнішньо-економічний контракт з компанією Binboro Sp.z.o.o за № VG-B/598478ТДКХ від 27.12.2019 року, рахунок-фактура № 598478-2 від 04.03.2020 року, митна декларація № UA 500090/2020/001413, із підтвердженням перетину кордну, митна декларація № UA 500090/2020/002122, акт надання послуг № 90 від 10.03.2020 року щодо оформлення митних декларації, рахунок на оплату № 89 від 10.03.2020 року щодо оформлення митних декларації, рахунок-фактура № СФ-0003363 від 16.06.2020 року щодо транспортних послуг, звіт комісіонера комісії № 2012-ТДКХ від 20.12.2019 року, акт № ОУ-0000517 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.08.2020 року, акт № ОУ-0000518 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.08.2020 року, а також акт № ОУ-003363 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.06.2020 року

Так, судом було з`ясовано, що дійсно позивачем до поданих пояснень як у першому, так і у другому випадках не додавалися розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків ТОВ "Вінагрогруп".

Однак, із цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що, по-перше, відомості про необхідність подання саме таких документів та відповідної інформації у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних були відсутні. Крім того, на переконання суду, відсутність у відповідача цих документів, за наявності інших доказів про здійснення господарської операції, не може бути підставою для відмови у реєстрації податкових накладних, адже такі документи не є обов`язковими для складання податкових накладних у даному конкретному випадку.

Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції, а також враховуючи, що такі документи надавалися контролюючому органу, суд доходить висновку, що у відповідача не було достатніх підстав для відмови у реєстрації вищезазначених накладних.

Водночас суд наголошує, що у цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарської операції, на підставі якої позивач склав спірні податкові накладні, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

З огляду на викладене суд визнає протиправними і такими, що підлягають скасуванню рішення від 07.10.2020 року № 2013578/39652387 та № 2013583/39652387, які прийняті Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДПС у Вінницькій області. Відтак позовні вимоги в цій частині належить задовольнити.

Що ж до позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні ТОВ "Вінагрогруп" в ЄРПН, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України від 02.12.2010 N 2755-VI реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктом 28 Порядку від 21.02.18 N 117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з нормами п. п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року N 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та / або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, надані позивачем документи складені з дотриманням вимог законодавства були достатніми для реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, судом не встановлено.

Відповідно частини 3 статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України вчинити необхідні дії шляхом реєстрації податкових накладних № 516 та № 517 від 17.08.2020 року в ЄРПН днем їх надходження до контролюючого органу на реєстрацію.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого згідно платіжного доручення № 317 від 04.11.2020 року судового збору у сумі 4204 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів - Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Вінницькій області в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Рішення від 07.10.2020 року № 2013578/39652387 та від 07.10.2020 року № 2013583/39652387, які прийняті Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагрогруп" () № 516 від 17.08.2020 року та № 517 від 17.08.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх надходження на реєстрацію.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагрогруп" судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагрогруп" судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 01.02.21.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінагрогруп" (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 13, офіс 112, м. Вінниця, 21036);

Відповідач 1: Державна податкова служба України (, місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053);

Відповідач 2: Головне управління ДПС у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович