Справа № 520/12253/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р.Справа № 520/12253/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Стеценко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 03.03.20 року по справі № 520/12253/19

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України , Слобожанської митниці Держмитслужби третя особа Заступник начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторін виконавчого провадження, в якій просив замінити боржників у справі № 520/12253/19, а саме: Харківську митницю ДФС (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ) на боржника - Слобожанську митницю Державної митної служби України (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, ), а також Державну фіскальну службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) на боржника Державну митну службу України (вул. Дегтярівська, буд. 11-Г, 04119, м. Київ, ).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 залишено без задоволення заяву позивача про заміну боржників у виконавчому листі у справі № 520/12253/19.

ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про заміну сторін у виконавчому провадженні, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про заміну боржників в частині виплати грошових коштів.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги заявник наводить доводи стосовно початку діяльності Державної митної служби України та Слобожанської митниці Держмитслужби.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), з 05.09.1994 по 16.10.2019 перебував на державній службі в митному органі України. Наказом Державної фіскальної служби України від 30.11.2015 № 3831-о позивача призначено на посаду заступника начальника Харківської митниці ДФС.

Наказом ДФС України від 11.10.2019 № 1643-0 "Про виконання рішення суду" на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі № 820/11381/15 скасовано наказ ДФС України від 26.10.2015 № 3403-о "Про звільнення ОСОБА_2 " та поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС з 26.10.2015 (т.1 а.с.27).

У зв`язку з поновленням на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС особи, яка раніше її займала, наказом Державної фіскальної служби України від 11.10.2019 № 1642-0 "Про припинення державної служби" відповідно до п.1 ч.1 ст. 88 Закону України "Про державну службу" 15.10.2019 припинено державну службу заступника начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_1 (т.1 а.с.11, 47).

Наказом Харківської митниці ДФС від 16.10.2019 № 299-о "Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України" оголошено наказ Державної фіскальної служби України від 11.10.2019 № 1642-0 "Про припинення державної служби" та вважати датою припинення державної служби заступнику начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_1 16.10.2019 (т.1 а.с.12-13, 48-49).

З позивачем проведено розрахунок та 16.10.2019 складено акт прийому - передачі справ і довіреного майна у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 (т.1 а.с.50-52).

Не погоджуючись з оскаржуваними наказами, позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Харківської митниці ДФС, третя особа Заступник начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_2, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 11.10.2019 № 1642-о "Про припинення державної служби" та наказ Харківської митниці ДФС від 16.10.2019 № 299-о "Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України";

- зобов`язати Державну фіскальну службу України поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС та виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 17.10.2019 по дату прийняття судом рішення про поновлення на посаді;

- допустити негайне виконання рішення суду та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за 1 місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 задоволено позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправними та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 11.10.2019 № 1642-о "Про припинення державної служби" та наказ Харківської митниці ДФС від 16.10.2019 № 299-о "Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України".

Поновлено ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС.

Стягнуто з Харківської митниці ДФС () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 82485,51 грн. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Рішення не набрало законної сили, проте в частині поновлення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на посаді заступника начальника Харківської митниці ДФС та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 20621,38 грн. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів, підлягає негайному виконанню.

З огляду на зазначене, 14.02.2020 позивачем отримано виконавчий лист у справі №520/12253/19 в частині, яка підлягає негайному виконанню.

19.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою про заміну сторін виконавчого провадження у справі № 520/12253/19.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про заміну боржників, суд першої інстанції виходив з того, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутній запис про припинення юридичних осіб-відповідачів у справі, а тому юридичні особи Харківська митниця ДФС та ДФС України функціонують та продовжують здійснювати свої повноваження, отже наразі саме Харківська митниця ДФС та ДФС України є боржниками за виконавчим листом від 14.02.2020 у справі №520/12253/19.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, КАСУ) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із пп.2, 3 ч.1 ст.371 КАСУ негайно виконуються рішення суду про: 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до ч.ч.2 та 4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч.1 ст.373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що положеннями процесуального законодавства передбачено можливість виконання судового рішення у добровільному порядку та/або у примусовому порядку.

При цьому, виконуватися може як безпосередньо судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, так і судове рішення на підставі виконавчого листа.

Порядок та особливості примусового виконання судових рішень передбачено Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404).

Відповідно до ст.1 Закону №1404 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Разом з тим, положеннями ч.ч.2-4 ст.6 Закону №1404 передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Приписами ст.7 Закону №1404 передбачено порядок добровільного виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Так, частинами 1 та 3 даної статті визначено, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

У разі наявності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів або заперечення її розміру боржником стягувач має право пред`явити виконавчий документ для примусового виконання.

З огляду на зазначене, стягувач може направити відповідне судове рішення або виконавчий документ для його виконання боржником в добровільному порядку.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що системний аналіз норм Закону №1404 дає підстави дійти висновку, що примусове виконання виконавчого листа відбувається саме в межах виконавчого провадження, яке вважається відкритим з моменту винесення державним або приватним виконавцем постанови про відкриття відповідного виконавчого провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду 19.02.2020 із заявою про заміну сторін виконавчого провадження (боржників) на підставі ст.379 КАС України.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що на час звернення ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторін виконавчого провадження (боржників) виконавче провадження по виконанню відповідного виконавчого листа ще не було відкрите, що дає підстави дійти висновку про бажання заявника замінити боржників саме у виконавчому листі, виданому 14.02.2020 Харківським окружним адміністративним судом у справі №520/12253/19.

Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначено Законом України від 17 березня 2011 року № 3166-VI "Про центральні органи виконавчої влади" (далі - Закон №3166).

Відповідно до ч.ч.1, 3-5, 7, 9 ст.5 Закону №3166 міністерства та інші центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України.

Утворення, реорганізація та ліквідація міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади здійснюються з урахуванням завдань Кабінету Міністрів України, а також з урахуванням необхідності забезпечення здійснення повноважень органів виконавчої влади і недопущення дублювання повноважень.

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох центральних органів виконавчої влади.

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України.

Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Законом України № 440-IX від 14.01.2020 Закон№3166 було доповнено статтею 21-1, відповідно до положень частини 1 якої територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, можуть утворюватися в межах граничної чисельності державних службовців та працівників відповідного центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на утримання центрального органу виконавчої влади, ліквідовуватися, реорганізовуватися керівником відповідного центрального органу виконавчої влади як відокремлені підрозділи центрального органу виконавчої влади за погодженням з міністром, який спрямовує та координує діяльність такого центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до ст.25 Закону №3166 фінансове і матеріально-технічне забезпечення діяльності міністерств та інших центральних органів виконавчої влади здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, крім випадків, визначених законом.

Колегія суддів звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

В пункті 2 даної постанови також зазначено, що Державна митна служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Забезпечення діяльності Державної податкової служби та Державної митної служби у 2018 та 2019 роках здійснюватиметься в межах видатків, передбачених Державній фіскальній службі.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 затверджено Положення про Державну митну службу України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 1217-р "Питання Державної митної служби" Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 8 грудня 2019 року Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з 17.05.2019 ДФС України перебуває в стані припинення, про що внесено запис до реєстру.

16.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію Державної митної служби України.

Разом з тим, на час судового розгляду даної справи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - ДФС України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби" утворено як юридичну особу публічного права територіальний орган Державної митної служби - Слобожанську митницю Держмитслужби (додаток 1 до постанови).

Згідно з додатком 2 реорганізовано Сумську митницю ДФС та Харківську митницю ДФС шляхом їх приєднання до Слобожанської митниці Держмитслужби.

В пункті 3 постанови зазначено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.

Наказом Державної митної служби України від 23.10.2019 №18 затверджено положення про територіальні органи Державної митної служби, в тому числі Положення про Слобожанську митницю Держмитслужби.

Відповідно до наказу ДС України від 25.11.2019 №30-рг розпочато реорганізацію митниць ДФС відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 (т.1 а.с.195-196).

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з 28.11.2019 Харківська митниця ДФС перебуває в стані припинення, про що внесено запис до реєстру.

06.11.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію Слобожанської митниці Держмитслужби.

Водночас, на час судового розгляду даної справи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Харківської митниці ДФС.

Відповідно до частин 1 та 5 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, на даний час юридичні особи Харківська митниця ДФС та ДФС України існують та не припинені.

Колегія суддів щодо доводів ОСОБА_1 про необхідність заміни ДФС України на Державну митну службу України з метою виконання судового рішення, зазначає, що станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідно до наказу саме ДФС України від 27.04.2020 №396-о "Про виконання рішення суду" скасовано наказ ДФС України від 11.10.2019 №1642-о та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника Харківської митниці ДФС (т.2 а.с.27).

29.04.2020 Харківською митницею ДФС прийнято наказ №54-о "Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України", яким ОСОБА_1 оголошено наказ ДФС України від 27.04.2020 №396-о (т.2 а.с.26).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про заміну ДФС України на ДМС України.

Щодо необхідності заміни боржників для забезпечення здійснення виплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 20621,38 грн. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок №1074).

Відповідно до п.7 Порядку №1074 майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.

Згідно із п.12 Порядку №1074 орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Орган виконавчої влади, щодо якого набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про його припинення, продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції з формування і реалізації державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення утвореним органом виконавчої влади його повноважень та виконання функцій.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року за № 1217-р визначено можливість забезпечення здійснення з 8 грудня 2019 року Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 7 березня 2019 року за № 227 функцій і повноважень державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політки, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Також, колегія суддів звертає увагу, що Законом України № 293-IX від 14.11.2019 внесено зміни до положень ч.10 ст.51 Бюджетного кодексу України.

Так, відповідно до ч.10 ст.51 Бюджетного кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 293-IX від 14.11.2019) у разі утворення державних органів у поточному бюджетному періоді забезпечення їх діяльності у цьому періоді здійснюється в межах видатків, передбачених державним органам, які ліквідуються або реорганізуються у зв`язку з утворенням таких нових державних органів.

У разі ліквідації або реорганізації державних органів у поточному бюджетному періоді забезпечення їх діяльності у наступних бюджетних періодах до завершення процедур ліквідації або реорганізації здійснюється в межах видатків, передбачених новим державним органам, які визначені правонаступниками чи яким передаються функції органів, що ліквідуються або реорганізуються.

Колегія суддів відмічає, що Харківською митницею ДФС надано до суду додаткові пояснення від 01.10.2020 №164/9/20-70-10, в яких зазначено, що Харківська митниця ДФС з 28.11.2019 перебуває в стані припинення. Враховуючи, що кошторис Харківської митниці ДФС на 2020 рік не затверджувався, фінансування видатків Харківської митниці ДФС в поточному році здійснюється за рахунок Слобожанської митниці Держмитслужби.

За змістом листа Слобожанської митниці Держмитслужби від 23.06.2020 року згідно з нормами абз 2 ч. 10 ст. 51 БК України Слобожанська митниця Держмитслужби, як правонаступник Харківської митниці ДФС, здійснює видатки на заробітну плату та нарахування на оплату праці працівникам Харківської митниці ДФС (а.с. 60 т. 2).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що видатки на заробітну плату та нарахування на оплату праці працівникам Харківської митниці ДФС здійснюються саме Слобожанською митницею Держмитслужби, в той же час у Харківської митниці ДФС такі видатки та відповідно кошторисні призначення на виплату заробітної плати працівникам відсутні, що унеможливлює виконання Харківською митницею ДФС рішення суду щодо виплати заробітної плати, а тому не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Харківської митниці ДФС на Слобожанську митницю Держмитслужби.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішенняв частині відмови в задоволенні заяви про заміну ДФС на ДМС України, однак прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для заміни боржника у виконавчому листі в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Харківської митниці ДФС на Слобожанську митницю Держмитслужби, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняття нового рішення про її часткове задоволення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року по справі № 520/12253/19 скасувати в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника Харківської митниці ДФС на Слобожанську митницю Держмитслужби.

Замінити Харківську митницю ДФС на Слобожанську митницю Держмитслужби у виконавчому листі, виданому Харківським окружним адміністративним судом 14.02.2020 року по справі № 520/12253/19.

В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 29.01.2021 року