Справа № 480/3229/20
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 р. Справа № 480/3229/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 30.07.20 року по справі № 480/3229/20

за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3

до Міністерства оборони України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України від 10.04.2020, оформлене пунктом 1 протоколу № 59, про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги дружині загиблого військовослужбовця прапорщика ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та його малолітнім донькам: ОСОБА_5 , 2016 р.н. та ОСОБА_6 , 2018 р.н.;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву позивача із доданими документами та здійснити призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та її малолітнім дітям, у зв`язку із загибеллю при виконанні обов`язків військової служби чоловіка - прапорщика ОСОБА_4 в порядку і розмірі, передбаченому Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням наказів командира в/ НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_4 із списків особового складу №31-РС від 21.10.2019, № 232 від 20.11.2019, сповіщення про смерть №2 від 21.11.2019, витягів з протоколів 12-ї регіональної ВЛК №135 від 10.03.2020 та ЦВЛК Збройних сил України №208 від 12.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.01.2020 у встановленому законом порядку, звернулася до відповідача із заявою про призначення та виплату їй та двом донькам одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю чоловіка - прапорщика контрактної служби ОСОБА_4 при виконанні обов`язків військової служби та надала відповідний пакет документів, визначений Постановою КМУ №975 від 25.12.2012 та у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано рішення Міністерства оборони України від 10.04.2020, оформлене пунктом 1 протоколу № 59, про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги дружині загиблого військовослужбовця прапорщика ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та його малолітнім донькам: ОСОБА_5 , 2016 р.н. та ОСОБА_6 , 2018 р.н.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути документи щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та її малолітнім дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку із загибеллю при виконанні обов`язків військової служби чоловіка - прапорщика ОСОБА_4 в порядку і розмірі, передбаченому Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні решти позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в частині звадоволення позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 29.03.2013 ОСОБА_4 був зарахований на військову службу на посаду механіка-водія в/ч НОМЕР_2 Збройних Сил України з місцем дислокації м.Охтирка. З 07.09.2016 позивач займав посаду головного старшини інженерного батальйону в/ч НОМЕР_2 , мав статус учасника бойових дій.

08.06.2017 з ОСОБА_7 укладено 5-ти річний контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.10.2019 №214 прапорщик контрактної служби ОСОБА_4 разом із іншими військовослужбовцями, згідно наказу командира в/ч НОМЕР_3 №214 від 25.10.2019 направлений у відрядження до в/ч НОМЕР_4 м. Балаклія Харківської області для очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів (а.с.13).

15.11.2019 о 14 год. 50 хв. прапорщик ОСОБА_4 загинув виконуючи бойове завдання з розмінування території військової частини НОМЕР_4 м. Балаклія Харківської області, що підтверджується копією сповіщення про смерть (а.с.15).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №12-17/169-бл/19 від 18.11.2019 причиною смерті ОСОБА_4 стали множинні скалкові поранення голови та тулуба, вибухова травма (а.с.14).

28.01.2020 позивач, у встановленому законом порядку, звернулася до відповідача із заявою про призначення та виплату їй та двом донькам одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю чоловіка - прапорщика контрактної служби ОСОБА_4 при виконанні обов`язків військової служби. До заяви позивачем додано відповідний пакет документів, визначений Постановою КМУ №975 від 25.12.2012 та у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с.26).

10.04.2020 рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом №59 позивачу, дітям, а також батькам загиблого відмовлено у призначенні такої допомоги з посиланням на акт службового розслідування, можливі порушення прапорщиком ОСОБА_4 . Інструкції про порядок виконання робіт з виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів №1 від 08.01.2014 та порушення заходів безпеки, а також допущене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-19 КУпАП - порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення.

Відмовляючи у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, відповідач також послався на ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно якої призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення (а.с.25).

Позивач вважає відмову відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги родині загиблого ОСОБА_4 неправомірною та такою, що порушує права і свободи позивача, перешкоджає реалізації її прав, отриманню пільг та соціального захисту від держави, передбачених діючим законодавством, а висновки, викладені у рішенні - помилковими та такими, що не відповідають дійсним обставинам загибелі військовослужбовців, у зв`язку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до п. 1 ст. 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Приписами пунктів 1-3 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

При цьому, в розрізі приписів частини 3 статті 16 Закону №2011-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", указами Президента України.

Аналогічні норми закріплені в статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до статті 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ч. 2 ст. 16-1 Закону №2011-XII).

Згідно з п. 1 ст. 16-3 Закону 161 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Згідно з пп. 6, 8 та 9 ст. 16-3 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до п. 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: 1. заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; 2. витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); 3. витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого

Згідно п. 12 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до п. 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пунктів 14 та 15 Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Згідно з ст. 16-4 Закону №2011-XII визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно з п. 19 Порядку також встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, зокрема, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення.

Спірним моментом у даній адміністративній справі є обставини наявності/відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги в розрізі приписів статті 16-4 Закону №2011-XII та пункту 19 Порядку.

Відмовляючи позивачеві у виплаті вказаної допомоги, відповідач стверджує про наявність обставин передбачених статтею 16-4 Закону №2011-XII, а саме вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_4 , що покладено в основу протоколу від 10.04.2020 №59 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Також, відповідач в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що відповідно до Аку про нещасний випадок (смерть) № 17/19, затвердженого командиром віськової частини НОМЕР_4 27.12.2019, що причинами нещасного випадку є зокрема: порушення технологічного процесу, порушення вимог безпеки під час експлуатації озброєння, техніки, обладнання, устаткування, машин, механізмів, тощо.

Крім цього, посилання апелянта на порушення законодавства та нормативно-правових актів, внаслідок яких стався нещасний випадок з боку головного старшини інженерного батальону військової частини НОМЕР_2 прапорщика ОСОБА_4 , який не виконав вимоги Інструкції про порядок виконання робіт з виявлення, знешкодження та знищення вибуховонебезпечних предметів, затвердженої наказом Генерального штабу Збойних Сил України від 08.01.2014 року №1 та порушив заходи безпеки під час виконання робіт 15.11.2019 року на майданчику відкритого зберігання №4 технічної території військової частини НОМЕР_4 , що призвело до порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 58 та 59 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, оскільки прапорщиком ОСОБА_4 стало неналежне виконання своїх службових обов`язків, чим останнім фактично вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-19 КУпаП.

Колегія суддів вважає та матеріали справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення безпосередньо ОСОБА_4 адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи міститься ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 03.06.2020 у справі 554/4686/20, якою зобов`язано уповноважених осіб ТУ ДБР у м.Полтаві внести відомості до ЄРДР стосовно осіб керівного складу в/ч НОМЕР_4 : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про вчинення зазначеними особами кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 425 КК України (недбале ставлення до військової служби, що потягло тяжкі наслідки - загибель військовослужбовців - саперів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , водія ОСОБА_15 та травмування кількох інших осіб) (а.с.56, зворотній бік).

Крім того, ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03.06.2020 у справі 554/4685/20 зобов`язано слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві вирішити питання щодо залучення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у якості потерпілих у кримінальному провадженні за фактом загибелі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (а.с.57-58).

Згідно листа командира в/ч НОМЕР_2 , сапери ОСОБА_4 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 не проходили навчання з питань поводження (розмінування) з елементами зенітних керованих ракет ЗРК «КУБ»: ЗМ9,(М1,М2,МЗ), та їм невідомий був порядок особливостей поводження з даним типом боєприпасів (а.с. 59).

Також, в матеріалах справи наявні відомості щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_20 про відсутність відносно них кримінальних проваджень та вчинення ними адміністративних чи кримінальних правопорушень від органів поліції та військової прокуратури (а.с.59, 61-63).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не враховані накази командира в/ч НОМЕР_2 про виключення ОСОБА_18 із списків особового складу №31-РС від 21.10.2019, № 232 від 20.11.2019, сповіщення про смерть №2 від 21.11.2019, витяги з протоколів 12-ї регіональної ВЛК №135 від 10.03.2020 та ЦВЛК Збройних сил України №208 від 12.03.2020, які містяться в матеріалах справи і згідно яких смерть ОСОБА_4 пов`язана із виконанням обовязків військової служби (а.с.11-15). Тому, висновок відповідача у Протоколі про те, що в Акті службового розслідування зазначено, що ОСОБА_4 не виконано вимоги Інструкції про порядок виконання робіт з виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів, затвердженої наказом начальника Генерального штабу ЗСУ від 08.01.2014 №1 та порушено заходи безпеки, а отже, дані дії кваліфікуються як адміністративне правопорушення за ст.172-19 КУпАП, що унеможливлює призначення та виплату одноразової грошової допомоги дружині загиблого військовослужбовця прапорщика ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та його малолітнім донькам: ОСОБА_5 , 2016 р.н. та ОСОБА_6 , 2018 р.н., є передчасним, зробленим без урахування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 по справі № 480/3229/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова