Справа № 380/8649/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8649/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Цимбор Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльність неправомірною, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

на розгляді Львівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати бездіяльність органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 неправомірною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити обчислення пенсії ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 на Львівській парфюмерно-косметичній фабриці, за мінусом акта перевірки №266/1 від 03.02.2020, з дати призначення пенсії за віком (з 24.09.2019).

Ухвалою від 16.10.2020 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Ухвалою від 14.01.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що архівна довідка від 03.07.2020 видана із урахуванням зауважень, викладених в акті перевірки від 03.02.2020. Відтак позивач вважає, що відповідач протиправно не врахував при обчисленні пенсії заробітну плату за період її роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 на Львівській парфюмерно-косметичній фабриці.

06.11.2020 представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що довідки, на які посилається позивач не містять розшифрування нарахованих у відповідних місяцях сум за видами заробітку. Крім цього, такі довідки оформлені без урахування зауважень/відхилень, викладених в акті перевірки від 03.02.2020. Таким чином, відповідач правомірно при обчисленні пенсії позивача не зарахував період її роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 на Львівській парфюмерно-косметичній фабриці.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідач на підставі заяви позивача від 13.12.2019 та долучених до неї документів призначив пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.09.2019.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 03.03.2020 про перерахунок пенсії за віком відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До вказаної заяви позивач долучила довідки про заробітну плату №П-3827 та №П-3859 від 21.12.2019, видані Державним архівом Львівської області за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 на Львівській парфюмерно-косметичній фабриці.

Актом позапланової перевірки достовірності відомостей, відображених в архівних довідках, виданих для призначення пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.02.2020 № 266/1 встановлено, що при формуванні архівних довідок №П-3827 та №П-3859 від 21.12.2019 включено виплати, з яких не утримано страхові внески на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 10.03.2020 №765/02.09-26/3 відповідач запропонував надати нову довідку про заробітну плату з розшифруванням нарахованих у відповідних місяцях сум за видами заробітку.

Відповідач прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 12.06.2020 № 1620/839.

09.07.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням довідки від 03.07.2020 № П-1370/07-12.

Листом від 04.08.2020 відповідач повідомив позивача про те, що довідка від 03.07.2020 № П-1370/07-12 видана із розшифруванням нарахованих сум із видами заробітку, але без урахування зауважень щодо відхилення у листопаді 1997 року. Крім цього, така довідка видана тільки за періоди, у яких наявні відхилення згідно з актом, що не відповідає вимогам статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після долучення довідки про заробітну плату відповідно до Закону України № 1058 з розшифруванням нарахованих у відповідних місяцях сум за видами заробітку буде розглянуто можливість здійснення перерахунку пенсії.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо проведення перерахунку пенсії протиправною, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з абзацами першим та п`ятим частини першої статті 40 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У статті 41 Закону України №1058-IV встановлено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 вказаного Закону.

Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший визначені у розділі ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1; далі - Порядок №22-1.)

У відповідності до пункту 2.10. розділу ІІ Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Як встановив суд, відповідач на підставі заяви позивача від 13.12.2019 та долучених до неї документів призначив пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.09.2019. Для визначення заробітної плати під час призначення пенсії відповідач врахував періоди страхового стажу з 01.07.2020 по 30.11.2019.

З метою зарахування при обчисленні пенсії періоду роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 на Львівській парфюмерно-косметичній фабриці, позивач звернулася до відповідача із заявою від 03.03.2020 про перерахунок пенсії за віком відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До вказаної заяви позивач долучила довідку про заробітну плату №П-3827 та №П-3859 від 21.12.2019, видані Державним архівом Львівської області за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 на Львівській парфюмерно-косметичній фабриці.

Актом позапланової перевірки достовірності відомостей, відображених в архівних довідках, виданих для призначення пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.02.2020 № 266/1 встановлено, що при формуванні архівних довідок №П-3827 та №П-3859 від 21.12.2019 включено виплати, з яких не утримано страхові внески на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 10.03.2020 №765/02.09-26/3 відповідач запропонував надати нову довідку про заробітну плату з розшифруванням нарахованих у відповідних місяцях сум за видами заробітку.

Відповідач прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 12.06.2020 № 1620/839.

09.07.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням довідки від 03.07.2020 № П-1370/07-12.

Листом від 04.08.2020 відповідач повідомив позивача про те, що довідка від 03.07.2020 № П-1370/07-12 видана із розшифруванням нарахованих сум зі видами заробітку, але без урахування зауважень щодо відхилення у листопаді 1997 року. Крім цього, така довідка видана тільки за періоди, у яких наявні відхилення згідно з актом, що не відповідає вимогам статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд критично оцінює дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки від 03.07.2020 № П-1370/07-12, виданої Державним архівом Львівської області, оскільки така складена із урахуванням акта від 03.02.2020 № 266/1 та з розшифруванням нарахованих сум за видами заробітку, а саме містить розмежування сум заробітної плати та сум, з яких не утримано страхові внески на обов`язкове державне пенсійне страхування. До того ж, інформація за періоди, у яких відсутні відхилення згідно з актом, міститься у попередніх довідках, які подані позивачем.

Таким чином, у довідці від 03.07.2020 № П-1370/07-12 наведена інформація з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, тобто така видана у відповідності до вимог Закону України №1058-IV та Порядку № 22-1.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідач вчинив активні дії щодо відмови у перерахунку пенсії, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії за віком.

З огляду на викладене, суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС Укураїни), з метою повного та ефективного захисту прав позивача від порушень з боку відповідача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за віком.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1.7 розділу I Порядку № 22-1 якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень вказаної Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вперше у рішенні від 16.12.1974 у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16.09.1996, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, пункт 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, пункт 72, від 08.04.2008, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 51, від 15.09.2009). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20.05.2010, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, пункт 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 на Львівській парфюмерно-косметичній фабриці, з дати призначення пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн, сплаченого згідно з квитанцією від 02.10.2020 № 33.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 на Львівській парфюмерно-косметичній фабриці, з дати призначення пенсії за віком.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 2 лютого 2021 року.

Суддя Мричко Н.І.