Справа № 802/2386/14-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року

м. Київ

справа № 802/2386/14-а

адміністративне провадження № К/9901/14521/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2020 (судді Іваненко Т.В., Сторчак В.Ю., Граб Л.С.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вапнярський елеватор» до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вапнярський елеватор» (далі - ТОВ «Вапнярський елеватор», позивач) звернулось з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.06.2014 № .

Справа розглядалась неодноразово. За наслідками останнього її розгляду Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 13.11.2019 адміністративний позов задовольнив (повний текст рішення виготовлено 25.11.2019).

27.03.2020 ГУ ДПС подало на це рішення апеляційну скаргу, яка згідно з ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2020 була залишена без руху як така, що подана з порушенням вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (пропущений строк на апеляційне оскарження, а підстави для поновлення цього строку визнано неповажними).

Згідно з ухвалою цього ж апеляційного суду від 07.05.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 з тих підстав, що відповідач пропустив встановлений законом строк на подання апеляційної скарги, а наведені ним у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави (відсутність належного фінансування) визнані судом апеляційної інстанції неповажними.

ГУ ДПС подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2020, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права обґрунтовані посиланням на те, що апеляційним судом не надано належної правової оцінки клопотанню ГУ ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заперечуючи проти касаційної скарги у відзиві на скаргу, позивач просить залишити скаргу без задоволення, вважаючи її безпідставною.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, вперше ГУ ДПС подало апеляційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 у межах строку, встановленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (повний текст рішення суд першої інстанції склав 25.11.2019, а апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції 24.12.2019). Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 апеляційну скаргу ГУ ДПС залишено без руху як таку, що не відповідала вимогам пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (до апеляційної скарги додано документ про сплату судового збору у меншому розмірі, ніж визначено Законом України «Про судовий збір» ( платіжне доручення № 268 від 23.12.2019 про сплату судового збору у розмірі 730,80 грн), відповідачу запропоновано усунути недоліки апеляційної скарги: надати суду апеляційної інстанції документ про сплату судового збору в розмірі 6577,20 грн протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху (згідно з ухвалою від 28.01.2020 розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 складає 7308,00 грн).

18.02.2020 відповідач надіслав на адресу апеляційного суду квитанцію № 18 від 14.02.2020 про сплату судового збору у розмірі 385,00 грн та клопотання про продовження строку на усунення недоліку апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 ГУ ДПС було продовжено строк на усунення недоліку апеляційної скарги.

04.03.2020 ГУ ДПС повторно заявило клопотання про продовження строку на усунення недоліку апеляційної скарги, вмотивоване недостатнім фінансуванням витрат на сплату судового збору станом на 02.03.2029, а також надало платіжне доручення № 119 від 19.02.2020 про сплату судового збору у розмірі 5 724,20 грн.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 у задоволенні клопотання ГУ ДПС про продовження строку на усунення недоліку апеляційної скарги було відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з тим, що недолік апеляційної скарги відповідач не усунув. Суд обґрунтував відмову у продовженні строку на усунення недоліку апеляційної скарги тим, що ГУ ДПС не надало доказів, що продовження строку забезпечить усунення недоліку апеляційної скарги.

27.03.2020 ГУ ДПС повторно звернулося з апеляційною скаргою на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.11.2019, додавши до апеляційної скарги заяву про поновлення строку на подання апеляційної скарги та платіжні доручення про сплату судового збору в розмірі 7308,00 грн (в тому числі, платіжне доручення від 13.03.2020 №260 про сплату судового збору в розмірі 468,03 грн). ГУ ДПС обґрунтувало клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги посиланням на недостатнє фінансування витрат на сплату судового збору. Також звертало увагу суду на послідовність своїх дій щодо апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, зокрема щодо сплати судового збору при першій можливості.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2020 у задоволенні клопотання ГУ ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 відмовлено через неповажність вказаних ГУ ДПС підстав для поновлення строку, апеляційну скаргу залишено без руху як таку, що подана з порушенням вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (пропущений строк на апеляційне оскарження, а підстави, вказані відповідачем у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані неповажними), відповідачу встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для зазначення інших підстав поновлення строку.

05.05.2020 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ГУ ДПС про поновлення строку для подання апеляційної скарги, вмотивоване тим, що вперше апеляційна скарга була подана в строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС). Повторне звернення з апеляційною скаргою тільки 27.03.2020 було зумовлено тим, що при поверненні апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не були повернуті платіжні доручення і квитанція про сплату судового збору. Ці платіжні документи були повернуті судом на відповідне звернення ГУ ДПС тільки 27.03.2020. На підтвердження цих доводів ГУ ДПС надало світлокопію супровідного листа Вінницького окружного адміністративного суду від 27.03.2020.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС: відповідач пропустив встановлений законом строк на подання апеляційної скарги, а наведені ним у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави (відсутність належного фінансування) визнані судом апеляційної інстанції неповажними.

Як вже зазначалося, Кодекс адміністративного судочинства України не встановлює переліку підстав для поновлення процесуального строку. Підставами для поновлення процесуального строку можуть бути поважні причини, з яких цей строк був пропущений. У свою чергу, питання щодо поважності причини пропуску процесуального строку є питанням факту, а не питанням права. Зазвичай, обставини, які стосуються фінансування суб`єкта владних повноважень, як і інші обставини, що стосуються його організаційної діяльності, не є поважними причинами, на які суб`єкт владних повноважень може посилатися як на підставу поновлення пропущеного ним процесуального строку. Разом з тим, закон не виключає можливості поновлення суб`єкту владних повноважень процесуального строку, в тому числі строку на апеляційне оскарження судового рішення, пропущеного через фінансову неспроможність сплатити судовий збір. Виключність таких випадків може бути обумовлена, зокрема розміром судового збору, який згідно із законом підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, оскільки це може впливати на тривалість процедури сплати судового збору державним казначейством; тривалістю пропущеного процесуального строку, оперативністю вжитих суб`єктом владних повноважень заходів для виконання вимог суду щодо сплати судового збору у відповідному розмірі.

При вирішенні питання щодо поновлення ГУ ДПС строку на подання апеляційної скарги суд апеляційної інстанції безпідставно не взяв до уваги довід ГУ ДПС, що на звернення з апеляційною скаргою 27.03.2020 вплинула та обставина, що при поверненні апеляційної скарги платіжні документи про сплату судового збору апеляційним судом не були повернуті.

Частиною сьомою статті 298 КАС встановлено, що копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Довід ГУ ДПС, що платіжні документи про сплату судового збору (платіжні доручення , № 268 від 23.12.2019, № 119 від 19.02.2020, квитанція № 18 від 14.02.2020) були повернуті судом 27.03.2020, підтверджується приєднаними до матеріалів справи листом Вінницького окружного адміністративного суду від 27.03.2020 № 802/2386/14-а/1161/20, розпискою про отримання цих платіжних документів від 27.03.2020 (а.с. 197, 199, т.7-й).

Право на повторне звернення з апеляційною скаргою у відповідності з нормами частини другої статті 298 та частини восьмої статті 169 КАС обумовлено зверненням з апеляційною скаргою повторно в порядку, встановленому законом.

Разом з тим, будь-яке порушення судом процесуальних норм, яке прямо чи опосередковано могло вплинути на дотримання особою встановленого законом порядку звернення з апеляційною скаргою, в тому числі і на дотримання строку подання апеляційної скарги, не може бути використано проти особи, яка звернулася з апеляційною скаргою.

Апеляційний суд не повинен був залишити поза увагою, що відповідач після повернення платіжних документів того ж дня засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, вказавши в ній додатками ці платіжні документи (а.с.201-220, т. 7-й). Апеляційний суд в порушення норми частини дев`ятої статті 120 КАС визнав датою звернення ГУ ДПС з апеляційною скаргою 31.03.2020, а не 27.03.2020 (ця дата вказана в поштовому штемпелі на конверті, в якому апеляційна скарга була надіслана на адресу апеляційного суду ) (а.с. 220, т. 7-й).

ГУ ДПС після повернення апеляційної скарги повторно звернулося з апеляційною скаргою без невиправданих затримок та зайвих зволікань, що свідчить про вжиття відповідачем заходів щодо повторного подання належним чином оформленої апеляційної скарги і що відповідач мав виправдані очікування, що його апеляційна скарга буде прийнята до розгляду.

Втім, суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження вищезазначені обставини не врахував.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Згідно з пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС ( в редакції Закону України від 30.03.2020 р. N 540-IX, чинній до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Встановлюючи ГУ ДПС строк на усунення недоліку апеляційної скарги, а в подальшому відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстави, встановленої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС, суд апеляційної інстанції порушив норму пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС. Продовжуючи строк, визначений статтею 169 КАС, а відтак і строк, який суд встановлює для усунення недоліку апеляційної скарги, на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), ця норма встановлювала заборону на застосування процесуальних наслідків не усунення особою, яка звернулася з апеляційною скаргою, до закінчення дії карантину.

З врахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у цій адміністративній справі.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 2 КАС забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Забезпечення апеляційного перегляду справи є гарантією від можливої судової помилки, а відтак і гарантією правопорядку.

Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області задовольнити.

Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2020 скасувати, а справу направити до Сьомого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Гімон М.Б. Гусак