Справа № 635/6210/20
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 лютого 2021 р. справа № 635/6210/20

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Циркунівської сільської ради в особі Циркунівського сільського голови Сікаленка Миколи Васильовича (62441, Харківська обл., Харківський район, с. Циркуни, вул. Соборна, 26) про визнання протиправним та скасування акту, розпорядження та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому після уточнення просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Акт від 17 вересня 2020 року Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області;

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження №07-03/46 від 17.09.2020 року Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, підписане сільським головою Сікаленко Миколою Васильовичем;

- стягнути моральну шкоду з бюджету Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області на користь ОСОБА_1 в розмірі 10000,00 грн..

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року прийнято до розгляду в спрощеному провадженні адміністративну справу. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.1 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Позивач вважає, що зі змісту оскаржуваного розпорядження №07-03/46 від 17.09.2020 року Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, яким його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення попередження не можливо встановити які посадові обов`язки були виконані неналежним чином, яку шкоду взагалі завдано та причинний зв`язок між невиконанням службових обов`язків та шкодою. Окрім того, службове розслідування щодо позивача не проводилось, тож можна дійти обґрунтованого висновку, що вчинення дисциплінарного правопорушення саме ним фактично встановлено не було, а тому просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому посилається на те, що з метою акцентування уваги позивача про наявність відповідного режиму роботи, розпорядженням Циркунівського сільського голови №07-03/46 від 17.09.2020 попереджено спеціаліста 1 категорії з реєстрації місця проживання Циркунівської сільської ради ОСОБА_1 про те, що без попередження та узгодження графіку роботи з сільським головою покидати самовільно робоче місце не можна. Крім цього, вказане вище розпорядження не направлено на притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, як помилково вважає позивач, та не містить посилань по накладенню жодного дисциплінарного стягнення, визначеного чинним законодавством України. Таким чином, розпорядженням Циркунівського сільського голови №07-03/46 від 17.09.2020 жодним чином не порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , як помилково зазначає остання. Також, акт від 17.09.2020 не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не створює для позивача жодних правових наслідків. З огляду на викладене просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.01.2019 року була призначена на посаду спеціаліста 1 категорії з реєстрації місця проживання , перебування до відділу по роботі з населенням Циркунівської сільської ради згідно Розпорядження №04-01/66 від 24.12.2019 року. Відділ по роботі з населенням Циркунівської сільської ради було перейменовано на Відділ по роботі з населенням та соціального захисту Циркунівської сільської ради згідно Рішення XXVI сесії VII скликання від 31.01.2020 року.

Розпорядженням Циркунівського сільського голови № 07-04/150 від 20.08.2020 на час відпустки спеціаліста 1 категорії з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 на ОСОБА_1 покладено обов`язки з реєстрації місця проживання Циркунівської сільської ради по населених пунктах Циркуни, Черняки, Михайлівка, Олександрівка, Бутенкове з 07.09.2020 року по 06.10.2020 року.

Актом Циркунівської сільської ради встановлено, що 17.09.2020 року ОСОБА_1 спеціаліст 1 категорії з реєстрації місця проживання Циркунівської сільської ради без попередження та згоди з Циркунівським сільським головою прийняла самостійно рішення вести прийом у старостиньскому окрузі та відбула за адресою: АДРЕСА_2 .

Розпорядженням Циркунівського сільського голови №07-03/46 від 17.09.2020 року попереджено спеціаліста 1 категорії з реєстрації місця проживання Циркунівської сільської ради ОСОБА_1 про те, що без попередження та узгодження графіку роботи з сільським головою покидати самовільно робоче місце не можна.

Підставою звернення позивачем до суду є прийняття Циркунівським сільським головою розпорядження від 17.09.2020 року №07-03/46 не у відповідності до Кодексу законів про працю, яким регламентовано прядок застосування стягнень за порушення трудової дисципліни, та складання акта від 17.09.2020 року з порушенням Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2020 року №950.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 Конституції України, статус сільських, селищних та міських голів, депутатів і виконавчих органів ради та їхні повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації визначається законом. Вказана норма узгоджується із нормою ч. 2 ст. 19, за якою чітко регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, така ж норма міститься і в ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон).

Згідно преамбули Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон), головною посадовою особою територіальної громади відповідного міста - є міський голова.

Згідно п. 2, 7 ч. 4 ст. 42 Закону, сільський, селищний, міський голова здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету.

Згідно приписів пункту 20 частини 4 статті 42, частини 8 статті 59 зазначеного Закону, сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Обов`язки спеціаліста І категорії з реєстрації місця проживання фізичних осіб відділу роботи за населенням виконавчого комітету Циркунівської сільської ради ОСОБА_1 визначені Посадовою інструкцією, що затверджена розпорядження сільського голови від 30.01.2019 року №02-02/08 (далі - Посадова інструкція).

У своїй діяльності спеціаліст І категорії відділу керується Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Про Єдиний державний демографічний реєстр та про документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи», «Про доступ до публічної інформації», «Про захист персональних даних». Кодексом України про адміністративні правопорушення, антикорупційним законодавством та іншими розпорядчими актами Президента України та вищих органів виконавчої влади, рішеннями сільської ради та її виконавчого комітету, розпорядчими актами сільського голови, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, Положенням про відділ, цією посадовою інструкцією, як визначено пунктом 1.5 вказаної вище Посадової інструкції.

Відповідно до п.2.12 Посадової інструкції, спеціаліст І категорії відділу повинен дотримуватися вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку виконавчого комітету Циркунівської сільської ради.

Розділом 11 «Порядок прийняття та звільнення працівників Циркунівської ради» Правил внутрішнього розпорядку працівників передбачено, що до початку роботи за укладеним договором, а також при проведенні в встановленому порядку на іншу роботу, адміністрація зобов`язана визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідним приладдям, оргтехнікою тощо.

Аналогічні положення про визначення працівникові робочого місця визначені у статті 29 Кодексу законів про працю України.

Розділом V «Робочий час і його використання» Правил внутрішнього розпорядку працівників встановлено, що тривалість робочого тижня 40 годин. Початок роботи - 8-00. Перерва на обід - з 13-00 до 13-45. Закінчення роботи з понеділка по четвер 17-00, п`ятниця 15-45.

Суд відмічає, що Розпорядженням Циркунівського сільського голови №07-04/150 від 20.08.2020 року на час відпустки спеціаліста 1 категорії з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 на ОСОБА_1 покладено обов`язки з реєстрації місця проживання з 07.09.2020 року по 06.10.2020 року.

Крім того, вказаним вище розпорядженням та будь-яким іншим документом ОСОБА_1 робоче місце не змінювалось.

Водночас, 17.09.2020 року ОСОБА_1 згідно акту Циркунівської сільської ради самовільно відбула до старостинського округу (село Руські Тишки), про що працівниками сільської ради було складено відповідний акт.

Розпорядженням Циркунівського сільського голови №07-03/46 від 17.09.2020 року попереджено спеціаліста 1 категорії з реєстрації місця проживання Циркунівської сільської ради ОСОБА_1 про те, що без попередження та узгодження графіку роботи з сільським головою покидати самовільно робоче місце не можна.

Отже, вказане вище розпорядження не направлено на притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та не містить посилань по накладенню жодного дисциплінарного стягнення, визначеного чинним законодавством України.

Згідно з приписами ст.147 КЗпП передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Отже, попередження не є заходом дисциплінарного стягнення. Окрім того, оскаржуване розпорядження щодо узгодження графіку роботи з сільським головою прийнято в межах організації роботи відповідної ради та її виконавчого комітету, що не суперечить п.2, п.7 ч.4 ст.42 Закону.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що розпорядженням Циркунівського сільського голови №07-03/46 від 17.09.2020 року жодним чином не порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , а лише акцентовано увагу позивача про наявність відповідного режиму роботи, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог визнати протиправним та скасувати Розпорядження №07-03/46 від 17.09.2020 року Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, підписане сільським головою Сікаленко Миколою Васильовичем.

Відносно позовної вимоги визнати протиправним та скасувати Акт від 17 вересня 2020 року Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області суд зазначає наступне.

Актом Циркунівської сільської ради встановлено, що 17.09.2020 року ОСОБА_1 спеціаліста 1 категорії з реєстрації місця проживання Циркунівської сільської ради без попередження та згоди з Циркунівським сільським головою прийняла самостійно рішення вести прийом у старостиньскому окрузі та відбула за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду із даним позовом та розгляду справи судами попередніх інстанцій) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» має один і той же зміст.

Таким чином обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на те, що Актом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області лише зафіксовані факти, що були встановлені 17.09.2020 року, вказаний акт носить виключно інформативний характер, не містить висновків, які впливають на права позивача, та не створюють для позивача самостійного юридичного наслідку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог визнати протиправним та скасувати Акт від 17 вересня 2020 року Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області.

Відносно позовної вимоги стягнути моральну шкоду з бюджету Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області на користь ОСОБА_1 в розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 січня 2018 року по справі № 804/2252/14, від 21.02.2019 року по справі №670/499/16-а, від 28.02.2019 року по справі №804/7085/16.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки не доведена протиправність діяння її заподіювача, позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, та зокрема позивачем не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння їй моральної шкоди саме діями відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за наведеними у позовній заяві обґрунтуванням адміністративного позову, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заява позивача стягнути судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу, не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до приписів ст.139 КАС України судові витрати у разі відмови у задоволенні вимог позивача не стягуються.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Циркунівської сільської ради в особі Циркунівського сільського голови Сікаленка Миколи Васильовича (62441, Харківська обл., Харківський район, с. Циркуни, вул. Соборна, 26) про визнання протиправним та скасування акту, розпорядження та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02.02.2021 року.

Суддя Біленський О.О.