Справа № 120/2222/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

15 січня 2021 р. Справа № 120/2222/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,
секретаря судового засідання: Слюсар О.О.,
позивача: не з`явився,
представника відповідачів 1 та 2: Сосницької І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі
до: Вінницької обласної прокуратури (відповідач 1), Офісу Генерального прокурора (відповідач 2)
про: визнання протиправними та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури (відповідач 1), Офісу Генерального прокурора (відповідач 2) про визнання протиправними та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.12.2020 року адміністративний позов задоволено. Також, в даному рішенні, відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, встановлено позивачу 5-денний строк для подання до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, з одночасним направленням копії зазначених доказів відповідачам.

У встановлений судом строк на адресу суду від позивача надійшла заява щодо стягнення з відповідачів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 29.12.2020 призначено на 15.01.2021 судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

У судове засідання 15.01.2021 позивач та його представник не з`явились. Разом з тим, 15.01.2021 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд заяви без його участі. Окремо зазначив, що вимоги заяви про стягнення витрат на правничу допомогу підтримує та просить їх задовольнити.

Представниця відповідачів щодо задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу заперечувала, зазначаючи, що розмір таких витрат необгрунтований.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, що розгляд заяви можливо здійснити за відсутності позивача та його представника.

Розглянувши заяву позивача про стягнення з відповідачів судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу, суд зважає на таке.

Згідно з ч. 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, виходячи з вимог ст. 252 КАС України встановлено вичерпний перелік підстав для винесення додаткового рішення у справі.

Суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися не вирішені певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 06.05.2020, розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 21.12.2020, акт про надання професійну правничу допомогу від 21.12.2020, квитанцію до прибуткового касового ордера №2 від 21.12.2020.

Як видно з умов договору про надання правової допомоги, укладеного 06.05.2020, відповідно до п. 2.1.1 адвокат зобов`язується надати правничу допомогу клієнту, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта.

Пунктом 4.1.1 договору визначено, що гонорар адвоката складається з погодинної оплати та розраховується згідно фактичного витраченого часу роботи адвоката, про що складається відповідний акт.

Загальний розмір гонорару адвоката згідно з актом про надання правової допомоги від 21.12.2020 склав 14400 гривень за 20 годин роботи.

Із наданого розрахунку гонорару та фактичних витрат адвоката слідує, що адвокатом Горобцем Д.Г. надано такі послуги: надано консультацію щодо можливих способів захисту - 1 година 300 грн.; підготовлено позовну заяву - 5 годин 4000 грн.; підготовлено заяву про заміну відповідача 2 - 1 година 500 грн.; участь у судовому засіданні - 1 година 1000 грн.; підготовлено відповіді на відзив - 2 години 1500 грн.; підготовлено заяву про зміну предмета позову - 1 година 500 грн.; участь у судовому засіданні - 1 година 1000 грн.; підготовлено клопотання про витребування доказів - 1 година 500 грн.; участь у судовому засіданні - 1 година 1000 грн.; підготовлено заяву про заміну відповідача 1 - 1 година 500 грн.; участь у судовому засіданні - 1 година 1000 грн.; підготовлено заяву про відкладення - 1 година 300 грн.; участь у судовому засіданні - 1 година 1000 грн.; підготовлено заяву про уточнення позовних вимог - 1 година 300 грн.; участь у судовому засіданні - 1 година 1000 грн., що разом складає 14400 грн. за 20 годин роботи.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №2 від 21.12.2020 позивач оплатив гонорар адвоката в сумі 14400 грн. за надання правничої допомоги.

Таким чином, як видно із вказаних документів в жодному з них при визначенні розміру витрат на правничу допомогу не визначено вартість роботи адвоката за одну годину. При цьому за надання різних послуг вартість одної години роботи в кожному випадку різна. Так, за надану консультацію щодо можливих способів захисту за 1 годину роботи вартість становить 300 грн., а за послугу "підготовлено позовну заяву" за 5 годин роботи вартість складає 4000 грн., що становить 800 грн. за годину, за участь у судовому засіданні вартість 1 години визначена - 1000 грн., а за підготовку заяви про заміну відповідача - вартість 1 години 500 грн.

Таким чином, оскільки позивачем та його представником не визначено вартість роботи адвоката за одну годину роботи, а також не надано будь - яких обгрунтованих пояснень щодо визначення різної вартості за годину роботи за наданими послугами, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявленої до стягнення суми 14400 грн.

Разом з тим, суд вважає, що витрати на оплату послуг адвоката підтверджуються в сумі 6000 гривні (виходячи з вартості години роботи адвоката - 300 грн./1год. та затраченого часу - 20 годин). На думку суду, такий розмір витрат є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Таким чином, оскільки рішенням суду від 29.12.2020 вирішено визнати протиправними рішення обох відповідачів, суд приходить до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в сумі 6000 гривень в рівних частинах з обох відповідачів, а саме: в сумі 3000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької обласної прокуратури та в сумі 3000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. (три тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької обласної прокуратури.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. (три тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора.

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач 1: Вінницька обласна прокуратура (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, ).

Відповідач 2: Офіс Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ 01011, );

Повний текст додаткового рішення виготовлено 21.01.2021.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна