Справа № 639/1386/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р.Справа № 639/1386/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.06.2017 року, (головуючий суддя І інстанції: Гаврилюк С.М.) по справі № 639/1386/17

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати незаконними дії УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова та зобов`язати провести перерахунок пенсії з 01.04.2015, з урахуванням середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунок пенсії (використати розмір середнього заробітку за 2014 р. в розмірі 2960,62 грн).

Постановю Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.06.2017 частково задоволено позов.

Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2014 рік в розмірі 2960 грн. 62 коп.

Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.03.2015 з прийняттям рішення про перерахунок пенсії відповідно до п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2015 за результатами її розгляду, з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2014 рік в розмірі 2960 грн. 62 коп.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку.

Зазначає, що згідно вимог ч.4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Таким чином, відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014 рік.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017 року апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова задоволено частково. Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.06.2017 року скасовано. Прийнято ухвалу, якою позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 30.11.2020 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017 скасовано, справу направлено до Другого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

Позивачем подано відзив, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Також надано заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є працюючим пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Жовтневому районі м. Харкова та з 2007 року отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

30.03.2015 позивач зверталась до управління пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, за наслідками розгляду якої пенсійним органом проведено перерахунок пенсії з 01.04.2015, під час якого врахована заробітна плата, розрахована із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 , яка складає 1 197.91 грн.

10.02.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу по Україні за 2014 рік, згідно зі ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 12).

Листом від 24.02.2017 за № 17/Ф-10/31 відповідач зазначив, що Управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2015 із врахуванням заробітної плати розрахованої із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, тобто 1197,91 грн, отже при наступних перерахунках пенсії відсутні підстави для застосування іншого показника середньої заробітної плати (а.с. 10-11).

Вважаючи протиправною відмову пенсійного органу, позивач звернулась з позовом до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2014 рік є незаконною.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Відповідно до ст.27 Закону №1058, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Аналіз ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV свідчить, що цією нормою встановлено можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу.

Такий перерахунок, на вибір пенсіонера, може здійснюватись або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 та ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.

З огляду на викладене під час здійснення такого перерахунку у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).

Тобто, перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону №1058-ІV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в ч. 2 ст. 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Щодо доводів позивача, що у випадку перерахунку пенсії має застосуватись законодавство, яке діяло на час призначення пенсії, колегія суддів зазначає, що редакція ч.4 ст.42 Закону № 1058 як на момент призначення пенсії позивачу, так і час подання заяви про проведення перерахунку не змінювалася.

Отже, посилання позивача на зміну такого показника не заслуговують на увагу, оскільки не свідчать про встановлення нового алгоритму дій відповідача при здійсненні наступних перерахунків пенсії позивача щодо застосування показників середньої заробітної плати, а тому, при здійсненні перерахунку пенсії у 2015 році, органом Пенсійного фонду правомірно залишено показник незмінним, тобто за 2007рік.

Даний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 01.11.2018 у справі №804/9874/14, від 29.07.2020 у справі № 264/7044/16-а.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що пенсійний орган правомірно відмовив в перерахунку пенсії із застосуваванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014 рік. При цьому відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при перерахунку пенсії позивача з 01.04.2015 правомірно врахував показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік, який був застосований при призначенні пенсії.

Таким чином відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.06.2017 року по справі № 639/1386/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 01.02.2021 року