Справа № 620/3698/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про забезпечення позову
29 січня 2021 року Чернігів Справа № 620/3698/20
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Падій В.В.,
за участю секретаря Клименок А.С.,
представника позивача Новика М.С.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №620/3698/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Деснянський ВДВС у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 27.11.2015 про стягнення виконавчого збору, винесену в межах виконавчого провадження ВП №49376759 відносно ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки примусового виконання рішення Деснянського міськрайонного суду м. Чернігова від 03.02.2015 у справі №750/8895/14 фактично не відбулося, боржником сплачено грошові кошти в добровільному порядку, а тому відсутні правові підстави для стягнення з боржника виконавчого збору.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 28.09.2020 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального провадження з урахуванням правил для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.
У підготовчому судовому засіданні представником позивача подано заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій остання просить зупинити стягнення по постанові про стягнення виконавчого збору від 27.11.2015 в рамках виконавчого провадження №49376759, на підставі виконавчого листа №2/750/54/15, виданого 25.03.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. Зазначає, що пред`явлення позову не зупиняє стягнення залишку виконавчого збору в рамках виконавчого провадження №49376759, згідно оскаржуваної постанови, невжиття заходів щодо зупинення такого стягнення може істотно ускладнити виконання рішення суду та зробити неефективним захист та поновлення її порушених прав та інтересів, за захистом яких вона звернулась.
Розгляд поданої заяви про забезпечення адміністративного позову здійснюється, на підставі частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, без повідомлення учасників справи.
Визначаючись щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній адміністративній справі, суд враховує таке.
Підстави забезпечення позову визначені статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Так відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
В розумінні наведеної норми КАС України при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2016, 15.06.2016, 15.07.2020 головним державним виконавцем винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача, в рамках виконавчого провадження №49376759, на підставі виконавчого листа №2/750/54/15, виданого 25.03.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова (а.с.43,125,127,132).
У свою чергу Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів.
При вирішенні заяви суд виходить з того, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина 4 статті 150 КАС України).
Закон №1404-VIII також не містить механізму зупинення виконання оскаржуваної постанови до розгляду спору судом.
Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Суд враховує, що правомірність винесення головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції постанови від 27.11.2015 про стягнення виконавчого збору, у виконавчому провадженні №49376759, при примусовому виконанні виконавчого листа №2/750/54/15, виданого 25.03.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова, досліджується судом у даній справі. Сам по собі факт оскарження вказаної постанови в судовому порядку не зупинив її виконання.
Враховуючи винесення головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції постанов про звернення стягнення на пенсію позивача, яку отримує в Головному управлінні ПФУ в Чернігівській області, суд дійшов висновку, що у разі встановлення, за результатами розгляду даної адміністративної справи, протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог про її скасування, позивачу доведеться докласти зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення.
Разом з тим суд враховує, що право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», застосовується судами як джерело права.
Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні.
Складовою захисту права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є превентивні способи захисту права власності. Превентивний захист права власності допускається в разі існування загрози порушення права, яка має носити реальний характер і бути доведена в кожному конкретному випадку.
Аналізуючи вищевикладене, оскільки забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу позивача, суд дійшов висновку, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Статтею 151 КАС України передбачено види забезпечення позову.
Так позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти, та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що для їх відновлення позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Зважаючи на той факт, що подання позову та відкриття провадження у справі не зупиняє рішення приватного виконавця, а також на подані позивачем докази, що підтверджують вчинення відповідачем дій з примусового виконання оскаржуваної у даній адміністративній справі постанови, та звернення стягнення на пенсію позивача, суд вважає достатнім та співмірним для захисту прав позивача від можливих порушень задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення по постанові про стягнення виконавчого збору від 27.11.2015, винесеної головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, в рамках виконавчого провадження №49376759, на підставі виконавчого листа №2/750/54/15, виданого 25.03.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Керуючись статтями 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №620/3698/20 - задовольнити.
Зупинити стягнення по постанові про стягнення виконавчого збору від 27.11.2015, винесеної головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, в рамках виконавчого провадження №49376759, на підставі виконавчого листа №2/750/54/15, виданого 25.03.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 156 КАС України).

Ухвала набирає законної сили в строк та порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Падій