Справа № 520/13636/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 січня 2021 р. справа № 520/13636/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Пузіковій А.С.,

за участі:

представника позивача - Кім Д.І.,

представника відповідача - Шапошник С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, 46, ) про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області та Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.01.2020 року № 5 про те, що на підставі акту від 13.12.2019 № 1193/20-40-33-05-07/ НОМЕР_1 встановлено порушення п.16-1 Розділу X Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції на підставі ч. 1 п. 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у розмірі 106280,49 гривень;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.01.2020 року №5 про те, що на підставі акту від 13.12.2019 №1193/20-40-33-05-07/ НОМЕР_1 встановлено порушення пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції на підставі ч.1 п.123.1 статті 123 Податкового кодексу України у розмірі 1275365,81 гривень;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.01.2020 року №5 про те, що на підставі акту від 13.12.2019 №1193/20-40-33-05-07/ НОМЕР_1 встановлено порушення п.179.1 ст.179, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України та застосовано штрафні санкції на підставі пп.54.3.1 п.54.3 ст.54 і п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України у розмірі 170,00 гривень;

- скасувати податкову вимогу від 04.02.2020 № 4758-56 про те, що станом на 03.02.2020 сума податкового боргу становить 1795174,59 грн.;

- зобов`язати Акціонерне товариство «Альфа-Банк», який є правонаступником Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» надати до контролюючого органу звітність за кредитним договором №805/6/18/8-030 від 29.02.2008 з урахуванням п.8 Підрозділ 1 Перехідних положень Податкового кодексу України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про зобов`язання Акціонерного товариства «Альфа-Банк», який є правонаступником Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» надати до контролюючого органу звітність за кредитним договором №805/6/18/8-030 від 29.02.2008 з урахуванням п. 8 Підрозділ 1 Перехідних положень Податкового кодексу України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 в іншій частині відкрито провадження в вказаній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 29.08.2008 позивачем був укладений Кредитний договір №805/6/18/8-030 з Акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Кредитний договір №805/6/18/8-030 від 29.08.2008 станом на 01.01.2014 погашений не був та мав змістом кредит в іноземній валюті. Конвертація валюти боргу з подальшим його анулюванням відбулась 01.01.2015. Валюта зобов`язання за кредитним договором №805/6/18/8-030 від 29.08.2008 була змінена 12.06.2015 у розмірі 505148,88 доларів США за курсом 21.02 становила 10622015,55 гривень. Сума такого боргу (505148,88 доларів США), визначена за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014 (7,99 грн. за 1 долар США) становить 4036139,55 грн. Таким чином, загальна сума боргу на момент списання у розмірі 12629002,77 гривень зменшується на 69600212,23 сплачених гривень та на 6582089,91 гривень різниці курсу, що загалом становить суму більше ніж розмір боргу (на 535177,07 грн.), тобто блага нема, а тому просив задовольнити адміністративний позов.

Через канцелярію суду 05.11.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв на підставі та у межах повноважень, визначених чинним законодавством, оскаржувані рішення прийнято за наслідками встановлених актом перевірки порушень податкового законодавства. З огляду на викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти задоволення адміністративного позову заперечував з мотивів викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що фахівцем контролюючого органу на підставі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового Кодексу України, відповідно до наказу ГУ ДПС У Харківській області від 30.10.2019 №167, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

За наслідками вказаної перевірки складено акт від 13.12.2019 №1193/20-40-33-05-07/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення вимог пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.176.1 «В» пп. 176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179, ПК України фізичною особою ОСОБА_1 не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, порушені вимоги абзацу "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ, що мало вираз у не включенні до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік та не сплаті у строки, встановлені законодавством, суми 1020292,65 грн. - податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в результаті отримання доходу у вигляді додаткового блага та порушено п. 16-1п.п 10 розділу XX ПКУ занижено військовий збір за 2016 рік у сумі 85024,39 грн. (1020292,65 грн. * 1,5 % = 85024,39 грн).

Зокрема, актом перевірки на підставі відомостей з ДРФО ДПС про суми виплачених доходів утриманих з них податків (форма - 1 ДФ) встановлено, що ФО ОСОБА_1 у 2016 році отримано дохід у сумі 5668292,52 грн. за ознакою доходу "26" - додаткове благо, без визначення суми утриманого податку, джерело отримання ПАТ «Укрсоцбанк».

На запит ГУ ДПС у Харківській області від 10.07.2018 №28823/10/20-40-13-07 ПАТ «Укрсоцбанк» листом від 23.08.2018 № 05.6-12/79-868 підтверджено анулювання (прощення) основної суми заборгованості ФО ОСОБА_1 у сумі 5668292,52 шляхом укладання відповідного договору, з відображенням у податковому розрахунку по формі 1 ДФ як додаткове благо за ознакою доходу « 126» та виконання інших функцій податкового агента передбачених вимогами пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України (а.с.40-43).

На підставі висновків вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 11.01.2020 №5 - збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 1020292,65 грн., штрафної санкції - 255073,16 грн., №5 - про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на суму основного платежу - 85024,39 грн., штрафної санкції - 21256,10 грн., №5 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму санкції 170 гривень.

04.02.2020 ГУ ДПС у Харківській області прийняло податкову вимогу №4758-56 відповідно до ст. 59,60 ПК України.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до ДПС України в порядку ст.56 ПКУ.

Рішенням від 23.03.2020 року №13600/6/99-00-08-05-04-06 про результати розгляду скарги встановлено, що аргументи скаржника не знайшли своє підтвердження, ДПС погоджується з позицією ГУ ДПС у Харківській області. Враховуючи викладене та керуючись главою 4 ПК України, Державна податкова служба України залишила без змін ППР ГУ ДПС у Харківській області від 11.01.2020 року №5, №5 та №5, а скаргу фізичної особи ФО ОСОБА_1 - без задоволення.

Предметом цього спору є наявність або відсутність підстав для збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді прощеної (анульованої) у 2016 році суми основного боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Згідно з підпунктами 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній до 01.01.2015) до оподатковуваного доходу включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з підпунктом «б» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.

У той же час відносини, що виникають між банком та клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як доход у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує доход платника податку і включається в його оподатковуваний доход. Разом з цим, сума процентів, нарахованих банком за умовами договору за користування кредитом, комісій та/або штрафних санкцій (пені) не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, комісій та/або штрафних санкцій (пені), нарахованих за користування кредитом й за прострочення виконання грошового зобов`язання, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Відсутність в підпункті «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку (процентного), анульованого кредитором за його самостійним рішенням, була усунена шляхом внесення змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015.

Згідно з підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 01.01.2015) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Отже законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеню), прощені (анульовані) кредитором.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 09.04.2015 №321-VIII, який набрав чинності 07.05.2015, редакція підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України була доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Суд відмічає, що положення абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) визначають сукупність умов, за наявності яких до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються основна сума боргу платника податку, прощеного (анульованого) кредитором.

З 7 травня 2015 року підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнений пунктом 8 на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань". Метою запровадження вказаних положень є фактична реалізація положень Закону України "Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню", згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції.

Однією з таких преференцій, встановлених у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, є не віднесення до додаткового блага платника податку і не включення до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу суми, прощеної (анульованої) кредитором курсової різниці.

Курсова різниця обчислюється, серед іншого, як різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Зазначені преференції застосовуються до всіх фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року, операції з прощення (анулювання) заборгованості за якими здійснювалися, починаючи з 1 січня 2015 року.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оподатковуваним доходом позивача є лише основна заборгованість за кредитом, прощена (анульована) банком. Прощені (анульовані) банком проценти за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеня), прощеної (анульованої) кредитором курсової різниці не є доходом платника податків, а тому база оподаткування повинна визначатись лише з суми, прощеної (анульованої) банком, яку позивач фактично отримав за банківським кредитом, без врахування таких платежів.

З матеріалів справи судом встановлено, що в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за звітний період 2016 року АТ "Укрсоцбанк" відображено нарахований та виплачений дохід ОСОБА_1 з ознакою доходу "126" (додаткове благо) у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості в розмірі 5668292,52 грн. за 3 квартал 2016 шляхом укладання відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. За частиною другою цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, позивачем не надано до суду кредитний договір від 29.08.2008, банківські виписки, інші докази за кредитним договором, які підтверджували заявлені позовні вимоги, що сума прощеного (анульованого) боргу платнику податків фактично становила курсова різниця, сума якої на момент прощення (анулювання) боргу була меншою за мінімально необхідний розмір, визначений у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення".

При цьому суд наголошує, що позивачем не наведено та не надано жодного доказу в спростування висновків акту перевірки. Під час розгляду справи судом встановлено, що висновки акту перевірки ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених контролюючим органом.

Таким чином, внаслідок виявлених актом перевірки порушень позивачем податкового законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення - рішення від 11.01.2020 року №5, підстави для його скасування - відсутні.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Вимоги щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 11.01.2020 року №5 та №5 та скасування податкової вимоги від 04.02.2020 № 4758-56 є похідними, оскільки безпосередньо пов`язані із збільшенням загального оподатковуваного доходу, як бази оподаткування цим податком. У адміністративному позові не міститься жодного обгрунтування протиправності вказаних рішень, окрім відсутності додаткового блага, що спростовано наявними матеріалами справи.

З огляду на те, що позивач не спростовує встановлених актом перевірки порушень, суд приходить до висновку про обґрунтованість прийняття Головним управлінням ДПС України оскаржуваних рішень, та як наслідок відсутність підстав для їх скасування.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що оскаржувані рішення винесені контролюючим органом на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірним. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, 46, ) про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02.02.2021 року.

Суддя Біленський О.О.