Справа № 320/10767/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Київ № 320/10767/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування звукозаписувальним технічним засобом адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни

про визнання протиправним та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (далі також - відповідач, приватний виконавець), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №63113901 від 25.09.2020 року з примусового виконання виконавчого напису №19081, виданого 21.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» загальної заборгованості в розмірі 22 704,19 гривень.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що у позивача виникла заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал» через невиконання зобов`язань у розмірі 3 000 грн. за кредитним договором, укладеним з банківською установою у 2012 році, проте документи, що підтверджують виникнення заборгованості, позивачем втрачені.

В свою чергу, виконавчий напис, на підставі якого відкрито виконавче провадження №63113901, винесено 21.08.2020 року, в той час, як 22.02.2017 року набрала законної сили постанова Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14, якою визнано нечинними та скасовано пункт 1 та пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Крім того, позивачем вказано, що інформація, зазначена у постанові приватного виконавця Малкової М.В. від 23.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63113901, а саме, адреса: АДРЕСА_1 , не відповідає дійсності, оскільки позивач за цією адресою не зареєстрований та не проживає.

В межах виконавчого провадження №63113901 приватним виконавцем винесено постанову від 25.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_1 .

Враховуючи викладені у позові обставини, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та постанову приватного виконавця від 25.09.2020 року скасувати, як протиправну.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року адміністративну справу №320/10767/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 року визначено суддю Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи №320/10767/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено справу у судове засідання на 28.01.2021 року; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №63113901. Зобов`язано відповідача подати до суду належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №63113901 та відзив, з урахуванням вимог статей 269, 287 КАС України у строк до 20.01.2021 року таким чином, щоб у вказану дату витребувані матеріали знаходились у канцелярії суду.

Через канцелярію суду 20.01.2021 року приватним виконавцем подано матеріали виконавчого провадження №63113901, водночас, правом на подання відзиву приватний виконавець не скористалась.

У судове засідання 28.01.2021 року сторони не прибули. В порядку частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося.

Відповідно до частини четвертої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис від 21.08.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №19081, про звернення стягнення з громадянина України ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором від 10.10.2013 року №00893/02968ВССС, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором від 22.03.2018 року №147 є ТОВ «Женева», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором від 27.07.2020 року №б/н є ТОВ «Вердикт Капітал», іменований стягувачем. Строк пред`явлення виконавчого напису встановлено 1 рік (далі також - виконавчий напис №19081).

ТОВ «Вердикт Капітал» 22.09.2020 року подано заяву до приватного виконавця Малкової М.В. про примусове виконання виконавчого напису №19081, в якій, зокрема, просить звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною від 23.09.2020 року відкрито виконавче провадження №63113901 з примусового виконання виконавчого напису №19081.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною від 25.09.2020 року здійснено звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №63113901 ОСОБА_1 .

Вважаючи постанову приватного виконавця від 25.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесеною протиправно, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1404), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (із змінами і доповненнями) (далі також - Інструкція №512/5).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 3 частиною першою статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною першою, пунктами 16, 18 частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 10 Закону №1404 заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Згідно із статтею 68 Закону №1404 стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

З матеріалів справи судом встановлено, що приватним виконавцем Малковою М.В. винесено постанову від 25.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до змісту якої, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 від особи, якою є Державний навчальний заклад «Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», з підстав письмової заяви стягувача про звернення стягнення на заробітну плату боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування), що не суперечить вимогам частини другої статті 68 Закону №1404.

Крім того, суд зауважує наступне.

Статтями 8, 55 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви про розгляд навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене.

Як зазначалося, статтею 55 Конституції України передбачено, що кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових осіб і службових осіб, а тому суд не має права відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити відновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам справи та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав з тих самих підстав.

Суд зауважує, що відповідно до змісту частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, в обґрунтування протиправності постанови приватного виконавця від 25.09.2020 року про стягнення звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника позивачем зазначено лише про протиправність винесення виконавчого напису приватним нотаріусом та зазначення приватним виконавцем у постанові від 23.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження адреси боржника, за якою він не зареєстрований та не проживає.

Проте, докази оскарження виконавчого напису №19081 та постанови від 23.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63113901 позивачем суду не надано, як і встановлена судом їх відсутність з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, в той час, як обставини, вказані позивачем у позовній заяві лежать в площині предмета доказування щодо правомірності виконавчого напису №19081 та постанови від 23.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63113901.

Водночас, оскарження зазначених рішень суб`єктів владних повноважень не є предметом адміністративної справи №320/10767/20, з огляду на що, у суду відсутні підстави для оцінки останніх.

Інших обставин протиправності оскаржуваної постанови приватного виконавця від 25.09.2020 року про стягнення звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника позивачем не зазначено.

Разом з тим, позивач скористався своїм правом на судовий захист та йому такий захист надано відповідно до способу захисту, обраного позивачем.

Зважаючи на встановлене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 6, 9, 11, 73 - 78, 90, 241- 246, 250, 271, 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

У відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: 71150, Запорізька обл., Бердянський район, село Андрівка);

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києві Малкова Марія Вікторівна (адреса: 02094, м. Київ, вул. Ю. Поправки, 6, офіс 14).

Повне рішення складено 28.01.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна