Справа № 140/5348/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 140/5348/20 пров. № А/857/13541/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» про застосування заходів реагування за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року (суддя першої інстанції Плахтій Н.Б., м. Луцьк),

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві (далі - ГУ ДСНСУ у м.Києві) звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» (далі ТзОВ «Вест Петрол Маркет») про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, розташованих в місті Києві за адресами: Наддніпрянське шосе, 8 та вулиця Старонаводницька, 59, до повного усунення порушень, зазначених в актах перевірки №135 від 31.01.2020 та №303 від 17.03.2020 відповідно, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході проведення перевірок ТзОВ «Вест Петрол Маркет» щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки встановлено, що об`єкти перевірок - автозаправні комплекси (далі - АЗК) за адресами: Наддніпрянське шосе, 8 та вулиця Старонаводницька, 59 у Печерському районі міста Києва, експлуатуються з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Так перевіркою АЗК за адресою: Наддніпрянське шосе, 8 виявлено 40 порушень, а перевіркою АЗК за адресою: вулиця Старонаводницька, 59 - 32 порушення, які зафіксовані в актах перевірки від 31.01.2020 №135 та від 17.03.2020 №303 відповідно. Враховуючи те, що під час проведення перевірок виявлені порушення правил техногенної і пожежної безпеки, які зазначені в актах перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, у зв`язку з чим суб`єктом господарювання недотримані вимоги законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, ГУ ДСНСУ у м.Києві області просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень вказаних АЗК.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилося Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві та подало апеляційну скаргу. Вважає таке рішення суду постановленим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати його та постановити нове- про задоволення позову. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначило, що судом з урахуванням вимог чинного законодавства України в сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки не надана правова оцінка порушень, які не виконані відповідачем, але встановлені і зафіксовані контролюючим органом за результатами перевірки автозаправних комплексів, зокрема, АЗК не обладнані автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення в разі їх виникнення. Належні відповідачу АЗС є об`єктами підвищеної небезпеки й у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст.53 Кодексу цивільного захисту України такі мають бути забезпечені вищевказаною автоматизованою системою. Вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення встановлені ДБН В.2.5-76:2014. Судом не взято до уваги, що пунктом 5.2.22 ДБН передбачено, що у разі відсутності підтвердження з боку ПЦ (пункту центрального зв`язку) факту отримання тривожного сповіщення, СРВНСО повинна здійснювати автоматичне телефонне з`єднання з оперативно-диспетчерською службою. Тобто в разі відсутності або неналежної роботи пункту центрального зв`язку відбувається передача тривожного сигналу сповіщення щодо загрози виникнення надзвичайної ситуації від СРВНСО до оперативно-диспетчерської служби за допомогою телефонного зв`язку, як того вимагає ДБН В.2.5 -76:2014. Відповідач зобов`язаний враховувати в роботі, при проектуванні та монтуванні автоматизованих систем на об`єктах підвищеної небезпеки те, що повинні застосовуватись вимоги ДБН В.2.5 -76:2014. Тому посилання на неможливість втілення приписів ч. 1 ст. 53 Кодексу цивільного захисту України є безпідставними. Також, апелянт зауважив, що суд безпідставно взяв до уваги неналежні докази усунення порушень пожежної безпеки, зокрема фотоматеріали. При цьому належним доказом усунення порушень може бути лише акт перевірки. Фотоматеріал, поданий суб`єктом господарювання як доказ усунення порушень. Виконано поза межами заходів контролю. Також суд безпідставно взяв до уваги висновки експерта перевірки протипожежного стану від 13 листопада 2018 року та 9 листопада 2018 року, оскільки такі діяли до моменту реєстрації декларацій і на момент вирішення спору втратили чинність. Апелянт звернув увагу на те, що на об`єктах відсутні автоматичні системи пожежогасіння, не надано доказів встановлення гучномовного зв`язку, доказів очищення резервуарів, забезпечення піноутворювачем в достатньому обсязі. Суд також не взяв до уваги, що повідомлення про ідентифікацію оформлене неналежним чином. Апелянт зауважив, що поняття «загроза життю та здоров`ю людини» є оціночним і саме посадові особи позивача володіють спеціальними знаннями в даній сфері. Отже, враховуючи, що наявні суттєві порушення на АЗК у сфері пожежної безпеки є підстави для зупинення їх експлуатації.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про законність і обґрунтованість судового рішення.

У судовому засіданні представники апелянта підтримали апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені та дали пояснення, звернувши увагу на наявність порушень під час експлуатації автозаправних станцій, які становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДСНСУ у м.Києві на підставі наказу про проведення планових перевірок від 06.12.2019 №1038, проведено планову перевірку ТзОВ «Вест Петрол Маркет» щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на об`єкті - АЗК за адресою: м.Київ, Наддніпрянське шосе, 8, за результатами якої складено акт від 31.01.2020 №135 (т.1 а.с.27-32).

На підставі наказу про проведення позапланової перевірки від 10.03.2020 №3078 також проведено позапланову перевірку ТзОВ «Вест Петрол Маркет» щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на об`єкті - АЗК за адресою: м.Київ, вул.Старонаводницька, 59, за результатами якої складено акт від 17.03.2020 №303 (т.1 а.с.34-38).

Актом перевірки АЗК (м.Київ, Наддніпрянське шосе, 8) від 31.01.2020 №135 зафіксовані наступні порушення:

1) Розділ IV, п.1.21. ППБУ - нe підтверджено наявність та/або проведення перевірки захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

2) п.22., Розділ II п.1.1. Розділ III ППБУ - нe забезпечено мінімальні протипожежні відстані між будівлями, резервуарами тощо;

3) п.2.37. Розділ III ППБУ - допускається улаштовувати на шляхах евакуації розсувних дверей, які перешкоджають вільній евакуації людей;

4) п.1.17. Розділ IV ППБУ - електророзетки встановлені на горючих основах (конструкціях) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра;

5) п.1.2., Глава 1, Розділ V ППБУ - побутові приміщення тимчасових споруд не обладнані системою пожежної сигналізації відповідно до ДБН 13.2.5-56:2014;

6) п.12. Розділ II ППБУ - з метою запобігання виникненню пожеж та організації їх гасіння на об`єкті не створено добровільну пожежну охорону;

7) ст.57 КЦЗУ - нe подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки в установленому законодавством порядку;

8) Розділ ІІІ, п. 2.23. Розділ І, п. 4, Розділ ІІ п.22, пункт 4.1 глави 4 Розділу VI ППБУ -торговельна зала не розділена від складу протипожежними перешкодами або огороджувальними конструкціями з нормативними межами вогнестійкості та межами поширення вогню по них, відповідно до п. 6.2., 6.4. ДБH В.1.1.7:2016;

9) Розділ III, п.2.23. Розділ І, п. 4, Розділ ІІ п.22, пункт 4.1 глави 4 Розділу VI ППБУ - частина торгового залу для продажу горючих рідин (автомобільних мастил, тощо) не відокремлена протипожежною стіною 1-го типу від частини торгового залу, у якому здійснюється продаж продовольчих та супутніх товарів в порушення п.4.1 ДБH В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди підприємства тoргівлі»;

10) п.2.3 Розділ III ППБУ - склад та щитова не відокремлені протипожежними дверима;

11) п.1.12. Розділ IV ППБУ - нe надані акти проведення прихованих робіт на прокладання проводів (кабелів);

12) Розділ IV п.1.18. ППБУ - допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами;

13) Розділ V п.1.1. ППБУ - нe надано документи щодо справності та технічного обслуговування порошкового пожежогасіння;

14) Розділ III п. 2.23., 2.32. ППБУ - світловими покажчиками «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні, не підключені до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення;

15) п.1.15., Глава 1, Poздiл IV ППБУ - електричні вимикачі, встановлені всередині складських приміщень не винесено назовні;

16) п. 1.8., Глава 1, Розділ IV ППБУ - в приміщеннях дозволяється улаштування та експлуатація тимчасових електромереж;

17) п.2.37 глава 1 Розділ III ППБУ - шляхи евакуації захаращені матеріальними цінностями, влаштовано IP-бокс на шляху евакуації;

18) п.22 Розділ II; п.4 Розділ 1; п.2.23 Розділ ІІІ ППБУ - частина торгового залу для продажу горючих рідин (автомобільних мастил, тощо) не відокремлена протипожежною стіною 1-ro типу від частини торгового залу, у якому здійснюється продаж продовольчих та супутніх товарів в порушення п.4.1 ДБH В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди підприємства тoргівлі»;

19) п.11 Розділ VII HAПБ В.01.058-2008/112 «Правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів» - AЗK не оснащена жорсткою буксирною штангою довжиною не менш 3 м для евакуації транспортних засобів з території AЗC у випадку пожежі;

20) п.21 Розділ II ППБУ; п.8. Розділу III HAПБ В.01.058-2008/112 «Правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів» - будівництво (розміщення) тимчасових споруд виконано без проектної документації;

21) п.14. Розділ III HAПБ В.01.058-2008/112 «Правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів» - нa території на видних місцях не встановлено таблички із зазначенням порядку виклику підрозділів ДСНС, покажчики місць розміщення первинних засобів пожежогасіння, пожежних гідрантів тощо, схеми руху транспортy, в яких вказується розміщення будівель, гідрантів тощо;

22) п.18. Розділ VII HAПБ В.01.058-2008/112 «Правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів» - відсутній гучномовний зв`язок АЗС;

23) п.24. Розділ VII HAПБ В.01.058-2008/112 «Правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів» - нe нaдaнo документи, що підтверджують очищення резервуарів АЗК;

24) п.31 Розділ VII HAПБ В.01.058-2008/112 «Правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів» - AЗC не забезпечена розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою;

25) Розділ ІІІ, п.2.23., 2.6. Розділ І, п.4, ППБУ - нe виконано вогнезахисну обробку металевих конструкцій з підвищенням їх ступеню вогнестійкості. Ступінь вогнестійкості не відповідає табл. 1 п.5.3. ДБH В.1.1-7:2016;

26) п.10.4 Розділ VI ППБУ - нa AЗC на видимих місцях відсутні плакати, які містять обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, a також інструкції про заходи пожежної безпеки;

27) п.2-4, 7, 8, 10 Розділ II ППБУ - нa об`єкті відсутні розпорядчі документи та 27. інформаційні покажчики з питaнь пожежної безпеки;

28) п.1.14. розділ III, п.22., Розділ ІІ п.1.1. Розділ ІІІ ППБУ - нe забезпечено мінімальні протипожежні відстані. Тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності які розтaшовані на території AЗC та використовуються під офісні та складські приміщення (МАФ), розміщуються (встановлені) на відстані менше 10 м від інших будівель та споруд;

29) p.5 п.2 ППБУ - біля місць розташування пожежних гідрантів не встановлені покажчики (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на них - для пожежногo гідранта - літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водогінної мережі (тупикова чи кільцева);

30) p.3 п.2.9. ППБУ - для зовнішніх установок та приміщень складського призначення, не визначено категoрію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДCTУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», a також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок»

31) p.2 п.15., 16 ППБУ - посадова особа, відповідальна за протипожежний стан приміщень не пройшла навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки;

32) стаття 53, п.1. КЦЗУ - AЗC не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі ix виникнення;

33) ст.69 КЦЗУ, наказ MHC №98 - нe проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта;

34) ст.69 КЦЗУ, наказ MHC №338 - нe проведено паспортизацію потенційно небезпечного об`єкта;

35) Розділ V п.3. ПTБ - нe створений матеріальний резерв для здійснення заходів, спрямованих на запобігання і ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій техногенного характеру та надання термінової допомоги постраждалому населенню;

36) ст.20 КЦЗУ; п.2 ПKMУ №1200 - нe проведено розрахунків потреби та не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту;

37) Розділ V п.6 ПТБ; п.15 ПКМУ №444 - нe проведено навчання керівного складу підприємства та фахівців, діяльність яких пoв`язaнa з opгaнiзaцiєю i здiйcнeнням зaxoдiв з питань цивільноro захисту;

38) ст.11 ЗУ №2245 - нe розроблений план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій;

39) п.1 ПKMУ №1788 - нe проведено встановленим порядком обов`язкове страхування цивільної відповідальності суб`єкта господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об`єктах підвищеної небезпеки;

40) ст.10 ЗУ №2245 - нe надано декларацію безпеки об`єкту підвищеної небезпеки.

Актом перевірки АЗК (м.Київ, вул.Старонаводницька, 59) від 17.03.2020 №303 встановлено такі порушення:

1) ППБУ розділ IV п.1.21 - нe підтверджено наявність та/або проведення перевірки захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

2) ППБУ Розділ III п.2.37 - допускається улаштовувати на шляхах евакуації розсувних дверей, які перешкоджають вільній евакуації людей;

3) ППБУ Розділ IV п.1.17 - електричні розетки в побутовому приміщенні встановлені на горючих основах (конструкціях) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра;

4) ППБУ розділ V п.1.2 - побутові приміщення тимчасових споруд не обладнані системою пожежної сигналізації відповідно до ДБH В.2.5-56:201;

5) п.1.14. розділ ІІІ, п.22., Розділ II п.1.1. Розділ III ППБУ - нe забезпечено мінімальні протипожежні відстані. Тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності, які розташовані на території AЗC та використовуються під офісні та складські приміщення (МАФ), встановлено на відстані менше 10 м від інших будівель та споруд;

6) ППБУ Розділ II п.12 - з метою запобігання виникненню пожеж та організації їх гасіння на об`єкті не створено добровільну пожежну охорону;

7) ст.57 KЦЗУ - нe подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки в установленому законодавством порядку;

8) ППБУ розділ ІІІ, п.2.23. розділ І, п.4, розділ II п.22, пункт 4.1 глави 4 розділу VI - торговельна зала не розділена від складу протипожежними перешкодами або огороджувальними конструкціями з нормативними межами вогнестійкості та межами поширення вогню по них, відповідно до п.6.2., 6.4. ДБH В.1.1.7:2016;

9) ППБУ розділ ІІІ, п.2.23. розділ І, п.4, розділ II п.22, пункт 4.1 глави 4 розділу VI - частина торгового залу для продажу гoрючих рідин (автомобільних мастил, тощо) не відокремлена протипожежною стіною 1-гo типу від частини торгового залу, у якому здійснюється продаж продовольчих та супутніх товарів в порушення п.4.1 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди підприємства торгівлі»;

10) ППБУ Розділу III п.2.3 - склад та щитова не відокремлені протипожежними дверима;

11) ППБУ Розділ IV п.1.12 - нe надані акти проведення прихованих робіт на прокладання проводів (кабелів);

12) ППБУ Розділ IV п.1.18 - допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами;

13) ППБУ Розділ V п.1.1 - нe надано документи щодо справності та технічного обслуговування систем протипожежного захисту;

14) ППБУ Poздiл III п.2.23, 2.32 - світловими покажчиками «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні, не підключені до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення.

15) ППБУ розділ IV п.1.15 - електричні вимикачі, встановлені всередині складських приміщень не винесено назовні;

16) ППБУ розділу IV п.1.8 - допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в приміщеннях;

17) п.11 розділу VII HAПБ В.01.058-2008/112 - АЗК не оснащена жорсткою буксирною штангою довжиною не менш 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗС у випадку пожежі;

18) п.21 розділу II ППБУ; п.8. розділу III HAПБ В.01.058-008/112 - будівництво (розміщення) тимчасових споруд виконано без проектної документації;

19) HAПБ В.01.058-2008/112 розділ III п.14 - нa території на видних місцях не встановлено таблички із зазначенням порядку виклику підрозділів ДСНС, покажчики місць розміщення первинних засобів пожежогасіння, пожежних гідрантів тощо, схеми руху транспорту, в яких вказується розміщення будівель, гідрантів тощо;

20) HAПБ В.01.058-2008/112 розділ VII п.18 - відсутній гучномовний зв`язок АЗС;

21) HAПБ В.01.058-008/112 розділ VII п.24 - нe надано документи, що підтверджують очищення резервуарів AЗK;

22) НАПБ В.01.058-2008/112 розділ VII п.31 - АЗС не забезпечена розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою;

23) ППБУ розділ ІІІ, п.2.23., 2.6. розділ І, п. 4, - нe виконано вогнезахисну обробку металевих конструкцій з підвищенням ix ступеню вогнестійкості. Ступінь вогнестійкості не відповідає табл. 1 п.5.3. ДБH В.1.1-7:2016

24) статті 53, п.1. KЦЗУ - АЗС не обладнано автоматизованою системою ранньогo виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення;

25) ст.69 КЦЗУ, наказ МНС №98 - нe проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта;

26) ст.69 КЦЗУ, наказ MHC №338 - нe проведено паспортизацію потенційно небезпечного об`єкта;

27) ПTБ Розділ V п.3. - нe створений матеріальний резерв для здійснення заходів, спрямованих на запобігання і ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій техногенного характеру та надання термінової допомоги постраждалому населенню;

28) ст.20 КЦЗУ; п.2 ПKMУ №1200 - нe проведено розрахунків потреби тa не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту;

29) ПTБ Розділ V п.6; п.15 ПKMУ №444 - нe проведено навчання керівного складу підприємства тa фaxiвцiв, дiяльнicть якиx пoв`язaнa з opгaнiзaцiєю i здійсненням заходів з питань цивільного захисту;

30) ст.11 ЗУ №2245 - нe розроблений план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій

31) п.1 ПКМУ №1788 - нe проведено встановленим порядком обов`язкове страхування цивільної відповідальності суб`єкта господарювання за шкоду, якa може бути заподіяна пожежами та аваріями на об`єктах підвищеної небезпеки

32) ст.10 ЗУ №2245 - нe надано декларацію безпеки об`єкту підвищеної небезпеки.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що відповідачем після проведення планової перевірки позивачем, усунуто більшість порушень із тих, що зафіксовані в акті перевірки та враховуючи, що деякі порушення спростовані експертним висновком протипожежного стану об`єкту, актами про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єктів, а ті порушення, які залишились не усунутими підприємством, не створюють реальної загрози життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року №5403-VI, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі Закон №877-V) та Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерством внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 (далі - ППБУ).

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон України №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною першою статті 4 Закону України №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 64 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року №5403-VI встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (частина 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи (частина 3 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052 (далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

У пункті 3 зазначеного Положення визначено, що основними завданнями ДСНС України, зокрема, є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно з частиною 2 статті 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (частина 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України).

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (статті 66 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Аналіз наведених норм дає підстави суду для висновку, що зупинення експлуатації приміщень є заходом, який застосовується за наявності таких порушень пожежної та техногенної безпеки, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з пунктом 24 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до пункту 25 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Підпунктом 4.3.7 пункту 4.3 ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» встановлено, що небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Згідно з вимогами пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Отже, законодавець відносить пожежі до надзвичайних ситуацій та пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Тобто, загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі або які підвищують ризик розвитку пожеж.

Відповідно до частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Суд, при вирішенні даного спору, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 04.06.2019 (справа № 809/443/16), від 11.09.2019 (справа № 807/1410/17), від 19.05.2020 (справа № 420/5156/18), які полягають у такому.

Орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок, тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, тощо. При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами. Під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону№ 877-V), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що після проведення планового заходу відповідачем було усунуто більшість порушень, які могли б призвести до загрози життю або здоров`ю людей.

Відповідач надав суду докази, які свідчать про відсутність на час розгляду цієї справи переважної більшості виявлених перевіркою порушень через їх усунення або спростування.

Так, 13 листопада 2020 року Печерським районним управлінням ГУ ДСНС України в місті Києві було складено акт №414 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання об`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної пожежної безпеки ТОВ «Вест Петрол Маркет» на автозаправному комплексі в м. Києві, Наддніпрянське шосе, 8.

Згідно вказаного акту виявлено порушення :

1. П.22 Розділ ІІ, п.1.1 Розділ ІІІ ППБУ - не забезпечено мінімальні протипожежні відстані між будівлями, резервуарами, тощо;

2. П.2.37 Розділ ІІІ ППБУ - допускається улаштування на шляхах евакуації розсувних дверей, які перешкоджають вільній евакуації людей;

3. П.1.2 Глава 1 Розділ V п.1.1 ППБУ - побутові приміщення тимчасових споруд не обладнані системою пожежної сигналізації відповідно до ДБН В.2.5- 56: 2014;

4. П.2.3 Розділу ІІІ ППБУ - щитова не відокремлена протипожежними дверима;

5. Розділ V п.1.1 ППБУ - не надано документи щодо справності на технічного обслуговування порошкового пожежогасіння;

6. П.1.14 розділ ІІІ, п.22 Розділ ІІ, п.1.1 Розділ ІІІ ППБУ - тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності, які розташовані на АЗС та використовуються під офісні та складські приміщення (МАФ), розміщуються (встановлені) на відстані менше 10 м від інших будівель та споруд;

7. П.1 статті 53 Кодексу цивільного захисту України - АЗС не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення в разі їх виникнення;

8. Ст. 69 Кодексу цивільного захисту України, наказ МНС №98 - не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта;

9. Ст. 11 ЗУ № 2245 - не розроблений план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій.

Також 13 листопада 2020 року за наслідками проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства в сфері техногенної пожежної безпеки ТОВ «Вест Петрол Маркет» на автозаправочному комплексі в м.Києві, вул.Старонаводницька, 59 складено акт №415, згідно якого встановлено такі порушення :

1. П.2.37 Розділ ІІІ ППБУ - допускається улаштування на шляхах евакуації розсувних дверей, які перешкоджають вільній евакуації людей;

2. П.1.2 Глава 1 Розділ V п.1.1 ППБУ - побутові приміщення тимчасових споруд не обладнані системою пожежної сигналізації відповідно до ДБН В.2.5- 56: 2014;

3. П.1.14 , розділ ІІІ , п.22, Розділ ІІ п.1.1 Розділ ІІІ ППБУ - не забезпечено мінімальні протипожежні відстані. Тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності , які розташовані на території АЗС та використовуються під офісні та складські приміщення (МАФ), розміщуються (встановлені) на відстані менше 10 м від інших будівель, споруд;

4. ППБУ Розділ ІІІ п.2.23, 2.32 - не обладнано евакуаційний вихід світловими покажчиками «Вихід» білого кольору на зеленому фоні, які підключені до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення);

5. П.1 статті 53 Кодексу цивільного захисту України - АЗС не обладнано автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення в разі їх виникнення;

6. Ст. 69 Кодексу цивільного захисту України, наказ МНС №98 - не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта;

7. Ст. 11 ЗУ № 2245 - не розроблений план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій.

Тобто фактично позивачем визнано, що інші порушення, зазначені в актах № 135 від 31 січня 2020 року, № 303 від 17 березня 2020 року на момент проведення позапланових перевірок у листопаді 2020 року не існували, тобто були усунуті.

Отже, предметом дослідження є саме наявність порушень, які за позицією позивача залишились неусунутими, та підстав для застосування заходу реагування у вигляду зупинення експлуатації автозаправного комплексу.

Щодо порушення п.1.14 розділу ІІІ, п.22 Розділу ІІ, п.1.1 Розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, яке полягало у не забезпеченні на автозаправних комплексах відповідача мінімальних протипожежних відстаней суд зазначає, що суд першої інстанції правильно взяв до уваги, що акти перевірки позивача не містить чіткого викладу зазначених порушень із вказівкою на те, між якими будівлями АЗК, тимчасовими спорудами, резервуаром не дотримано мінімальні відстані. В актах не зазначено фактичних відстаней, які встановлені під час перевірки, і які не відповідають встановленими мінімальним .

При цьому згідно акту про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 24.01.1997 Державною технічною комісією, у складі якої також був наявний орган державного пожежного нагляду, на АЗС в м.Києві, вул.Наддніпрянське шосе, 8 санітарні та протипожежні вимоги забезпечені. Експертним висновком протипожежного стану об`єкту від 13.11.2018, складеним експертом з оцінки протипожежного стану об`єктів Кириленком Г.М. , підтверджено факт, що на вищевказаному об`єкті (АЗК) проведені заходи по дотриманню норм і правил пожежної безпеки (т.1 а.с.122-125).

Актом прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27 грудня 2007 року, складеним Державною технічною комісією, у складі якої також був наявний орган державного пожежного нагляду, на АЗС в м.Києві, вул. Старонаводницька, 59 санітарні та протипожежні вимоги забезпечені. Експертним висновком протипожежного стану об`єкту від 9.11.2018, складеним експертом з оцінки протипожежного стану об`єктів Кириленком Г.М. , підтверджено факт, що на вищевказаному об`єкті (АЗК) проведені заходи по дотриманню норм і правил пожежної безпеки (т.1 а.с.177 -181).

Отже наявність вказаного порушення позивачем не підтверджено.

Шодо порушення пункту 2.37 Розділ ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, яке полягало в улаштуванні на шляхах евакуації розсувних дверей, які перешкоджають вільній евакуації людей, суд зазначає наступне.

Як видно з матеріалів справи, розсувні двері встановлені на головному вході АЗК, при цьому їх система передбачає ручний режим роботи, а також аварійну кнопку для відкриття дверей, про що свідчить долучена інструкція (т.2 а.с.34-52). Вказані технічні характеристики вхідних дверей АЗК забезпечують вільну евакуацію людей. Також апеляційний суд звертає увагу, що такі двері встановлені на головному вході, що підтверджено фотоматеріалами, доданими до акту перевірки. Матеріали перевірки не містять відомостей про те, що даний вхід є єдиним евакуаційним виходом і не спростовано твердження відповідача, що на евакуаційному виході з приміщення АЗК встановлено також розпашні двері.

Крім того, відповідно до п.7.2.2 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» евакуаційні виходи не влаштовуються через розсувні та піднімально-опускні двері й ворота, двері, що обертаються, та турнікети, що обертаються або розсуваються, за винятком розсувних дверей, які під час пожежі вручну відкриваються та функціонують як розтульні двері, за умови виконання 7.2.7 цих Норм. Хвiртки в двостулкових, розтульних, розсувних i пiднiмально-опускних воротах можуть вважатися евакуацiйними виходами за умови виконання 7.2.7, 7.2.9 цих Норм. Висота порога в таких хвiртках повинна бути не бiльше нiж 0,1 м. Згідно з пунктом 7.2.7 вказаних Норм висота та ширина у просвiтi евакуацiйних виходiв (дверей) для будинкiв рiзного призначення встановлюстъся вiдповiдними НД. При цьому висота цих виходiв повинна бути не менша за 2,0 м, а ширина - 0,8 м. У разi влаштування на шляхах евакуацiї двостулкових дверей ширина у просвiтi одного з полотен повинна бути не менша нiж 0,8 м, крiм випадкiв, обумовлених у НД.

Отже, будівельні норми встановлюють умови, за яких розсувні двері можуть бути облаштовані на евакуаційному виході і таким встановлені на АЗК двері відповідають за технічними показчиками і доказів невідповідності за висотою і шириною позивач не надав.

Щодо порушення пункту 1.2 Глави 1 Розділу V, п.1.1 Правил пожежної безпеки в Україні, яке полягало у необладнання побутових приміщень тимчасових споруд на АЗК в м. Києві, Наддніпрянське шосе, 8 системою пожежної сигналізації відповідно до ДБН В.2.5- 56: 2014 суд зазначає наступне.

Згідно акту перевірки встановлено, що побутові приміщення тимчасових споруд не обладнані системою пожежної сигналізації відповідно до ДБН В.2.5-56:2014, тобто має місце порушення п.1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні .

Пунктом 1.2. Правил пожежної безпеки в Україні встановлено, що будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

У відповідності до п. 5.5. ДБН В.2.5-56:2014 не підлягають обладнанню системами пожежної сигналізації окремо розташовані застраховані одноповерхові наземні об`єкти громадського призначення, площа яких не перевищує 100 кв.м.

Доказів перевищення зазначеної площі позивач суду не подав.

При цьому доводи апелянта про те, що має місце підміна понять і на об`єкті відповідача відсутні автоматичні установки пожежогасіння суд відхиляє, адже в актах перевірки йдеться саме про відсутність пожежної сигналізації.

Отже, наявність вказаного порушення на об`єкті позивачем не доведено.

Щодо порушення пункту 2.3 Розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, яке полягало у не відокремленні щитової протипожежними дверима на АЗК в місті Києві, Наддніпрянське шосе, 8, суд першої інстанції правильно врахував, що експертним висновком підтверджено відповідності об`єкта нормам протипожежної безпеки та акт введення його в експлуатацію від 24.01.1997.

Згідно пункту 2.3. Розділу 3 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 0.12.2014 № 1417 ( в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ № 657 від 31.07.2017) встановлено, що під час експлуатації об`єкта не допускається знижувати клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах.

Протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани) у протипожежних перешкодах повинні утримуватися у справному стані. Не допускається встановлювати будь-які пристрої, предмети тощо, що перешкоджають їх зачиненню.

Отже, вимога про відокремлення щитової протипожежними дверима цією нормою не встановлена.

При цьому апеляційний суд зазначає, що позивач в разі встановлення недоліків і порушень при облаштуванні щитової на АЗК зобов`язаний був зафіксувати їх належним чином і застосувати необхідний адекватний засіб реагування, як от зобов`язати відповідача усунути порушення, оформивши відповідний припис.

Однак доказів застосування такого заходу реагування задля досягнення позитивного результату, спрямованого на забезпечення пожежної безпеки, щодо АЗК в місті Києві, Наддніпрянське шосе, 8 подано не було.

Щодо порушення п.1.1 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, яке полягало у ненаданні документів щодо справності та технічного обслуговування порошкового пожежогасіння на АЗК в місті Києві, Наддніпрянське шосе, 8 суд зазначає наступне.

Підпунктом 1.1. п. 1 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні встановлено, що усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах.

Як підтверджено експертним висновком від 13.11.2018, територію та приміщення АЗС забезпечено нормативною кількістю первинних засобів пожежогасіння (т.1 а.с.125).

Разом з тим, у разі відсутності відповідної документації щодо перевірки та технічного обслуговування відповідних засобів пожежогасіння, позивач вправі був зобов`язати відповідача усунути вказане порушення, зокрема шляхом видачі припису, що є достатнім засобом реагування не таке порушення.

Порушення на АЗК м.Київ, вул. Старонаводницька, 59 щодо не підключення світлових покажчиків «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення, то суду подано докази усунення вказаного порушення, а саме акт від 20 травня 2020 року, фотозвіт 4 (том 1 а.с.а.с. 194,197).

Доказів на спростування зазначених відомостей, зокрема фото, - відео звітів, суду подано не було.

При цьому суд не бере до уваги доводи ГУ ДСНСУ у м.Києві про те, що вказаний фотозвіт не може бути належним доказом, оскільки єдиним доказом усунення порушення є встановлення відповідним актом перевірки факту усунення порушення. Суд зазначає, що акт перевірки не є єдиним доказом, за наявності якого можна стверджувати про наявність чи відсутність порушення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 (справа №826/19328/16);

Щодо порушення, відповідно до якого АЗС не обладнані автоматизованою системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Кодексу цивільного захисту України на об`єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі - автоматизовані системи).

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Кодексу цивільного захисту України на об`єктах з масовим перебуванням людей створюються та функціонують об`єктові системи оповіщення.

Частиною 4 ст. 53 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування визначаються правилами, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Таким чином, чинним законодавством визначено два критерії для виникнення у суб`єктів господарювання обов`язку щодо встановлення автоматизованих систем раннього сповіщення про надзвичайні ситуації: автоматизовані системи встановлюються на об`єктах підвищеної небезпеки; вимоги до автоматизованих систем, їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування, повинні визначатися правилами, затвердженими МНС України чи ДСНС.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Згідно із ст.13 Закону України «Про екологічну експертизу» перелік видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, об`єктами підвищеної небезпеки є також і об`єкти, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру, тому можна стверджувати, що об`єкти підвищеної екологічної небезпеки є об`єктами підвищеної небезпеки, оскільки є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Постановою КМУ № 808 від 28.08.2013 до таких об`єктів підвищеної екологічної небезпеки віднесено АЗС, в т.ч. автомобільні газозаправні станції зрідженого газу.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 53 Кодексу цивільного захисту України АЗС зобов`язані встановити автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення, тобто, щодо АЗС наявний перший критерій (належність до об`єктів підвищеної небезпеки).

Відповідно до частини 4 статті 53 Кодексу цивільного захисту України вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування визначаються правилами, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Правила, що встановлюють вимоги до автоматизованих систем було затверджено Наказом МНС України «Про затвердження Правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення» № 288 від 15.05.2006 р.

Зазначеним наказом МНС України було затверджено також перелік об`єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій.

До 03.08.2011 р. у цьому переліку пунктом 5 було зазначено також АЗС та автомобільні газозаправні станції.

Проте, з 03.08.2011 р. АЗС та автомобільні газозаправні станції з переліку було виключено.

Проте, вказані Правила втратили чинність на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України № 166-р (166-2017-р) від 10.03.2017.

Іншого нормативного акту, який би регламентував ці правовідносини, прийнято не було.

Отже, центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту не затверджено правил, що встановлюють вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування.

Тобто фактично існує колізія, оскільки суб`єкти господарювання хоч і зобов`язані встановлювати автоматизовані системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, але не регламентовано порядок встановлення та експлуатації.

Посилання апелянта на врегулювання даних правовідносин ДБН В.2.5-76:2014 суд відхиляє з таких підстав.

Згідно статті 1 Закону України «Про будівельні норми» від 5 листопада 2009 року № 1704-VI державні будівельні норми - нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону його дія поширюється на відносини, що виникають у сфері нормування у будівництві та застосування будівельних норм.

Статтею цього Закону встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва, у сфері нормування у будівництві належать, зокрема забезпечення формування державної політики у сфері нормування у будівництві; затвердження, внесення змін, визнання такими, що втратили чинність, скасування державних будівельних норм та координація їх розроблення та перевірки.

Державні будівельні норми В.2.5-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення» затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.01.2014 № 29 .

Згідно пункту 1 цього документу «Сфера застосування» визначено, що ці будівельні норми встановлюють вимоги до проектування та монтування автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій (НС) та оповіщення населення (далі - СРВНСО), обов`язковому обладнанню якими підлягають об`єкти [1, 2], будівлі та споруди з ризиком виникнення надзвичайної ситуації [4] загальнодержавного, регіонального або місцевого рівнів [7], а також будівлі і споруди класу наслідків (відповідальності) СС2, СС3 (крім житлових будинків) відповідно до ДБН В.1.2-14, ДБН А.2.2-3.

Отже, вказаний нормативний акт застосовується при будівництві об`єктів.

Оскільки його було затверджено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва, а не центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, такий не відповідає частині четвертій статті 53 КЦЗ України.

Враховуючи викладене, оскільки автозаправні станції були збудовані і введені в експлуатацію до набуття чинності Державними будівельними нормами В.2.5-76:2014, питання встановлення й експлуатації автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій (НС) та оповіщення населення має бути врегульовано відповідними правилами, затвердженими Державною службою України з надзвичайних ситуацій.

Однак, оскільки такий нормативний акт встановленим законом суб`єктом регулювання не прийнято, відсутні підстави для застосування до відповідача такого санкційного заходу як зупинення експлуатації автозаправних комплексів .

Також апеляційний суд зазначає, що відповідачем було усунуто такі недоліки як не проведення ідентифікації потенційно небезпечного об`єкта, то вказане порушення усунуте, про що свідчить відповідне повідомлення про результати ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки АЗК (т.1 а.с.140-141, т.1, а.с.183-184).

Крім того, відповідачем були розроблені плани локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій для автозаправних комплексів і подані на розгляд до ГУ ДСНСУ у м. Києві. Окремі недоліки у їх складанні не є підставою для застосування крайнього заходу - зупинення експлуатації об`єктів і можуть бути усунуті внаслідок інших менш несприятливих заходів реагування.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що письмовими доказами підтверджується факт усунення ТзОВ «Вест Петрол Маркет» більшості порушень із тих, що зафіксовані в актах перевірок, водночас ті порушення, які залишились не усунутими товариством, не є критичними, не можуть впливати на виникнення пожежі та, як наслідок, не створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції вжив заходів до всебічного і повного дослідження обставин справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 29.01.2021.