Справа № 320/1571/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1571/20 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Шурка О.І.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Слободюка Олександра Миколайовича, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Слободюка Олександра Миколайовича, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії, бездіяльність суб`єкта владних повноважень Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що полягає у не винесенні на розгляд чергової сесії 7-го скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області клопотання ОСОБА_1 , поданого за вхідним № 025.М3/49-1258.2 від 03.12.2019 про скасування акту від 24.11.2016 депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (виборчого округу № 18) Слободюка Олександра Миколайовича ;

- визнати протиправним та скасувати акт від 24.11.2016 депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (виборчого округу № 18) Слободюка Олександра Миколайовича .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24.11.2016 депутатом Боярської міської ради Слободюком О.М. було складено акт про те, що: «за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 10.02.2014 по 20.04.2015 за вказаною адресою проживала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Про цей факт свідчать сусіди:

ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 )».

Як зазначає позивач, із матеріалів цивільної справи № 761/20140/16-ц (спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу) йому стало відомо про існування вказаного акта депутата. Також, цей акт депутата фігурує, як доказ, у іншій цивільній справі № 369/8770/16-ц (спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя).

Позивач стверджує, що у акті депутата від 24.11.2016, депутатом Слободюком О.М. не відображено фактичне проживання вказаних осіб станом на 24.11.2016, а викладено надумані та неправдиві обставини, тобто, на переконання позивача, даний акт фактично є неправдивим та таким, що грубо порушує його права.

У зв`язку з цим, позивач 03.12.2019 вх.№ 025.М3/49-1258.2 звернувся до Боярської міської ради з клопотанням, у якому просив Боярську міську раду винести на розгляд чергового засідання міськради питання про прийняття депутатським корпусом рішення, яким скасувати неправомірний акт депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (округ № 18) Слободюка О.М .

На вказане клопотання позивачу Боярською міською радою надано відповідь в якій повідомлялось, що відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У зв`язку з тим, що на засідання Боярської міської ради питання про прийняття депутатським корпусом рішення про скасування акта депутата не винеслось, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з наступного:

- Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області, як колегіальний орган, не є суб`єктом права внесення пропозицій щодо питань скасування актів депутатів на розгляд Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. До компетенції Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області законом не віднесено скасування актів депутатів цієї ради;

- депутат міської ради не є ані посадовою, ані службовою особою органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а є учасником нормотворчої діяльності, не відноситься до суб`єктів владних повноважень і не наділений владними управлінськими функціями;

- віжповідач-2 у межах спірних правовідносин не здійснював владних управлінських функцій стосовно позивача, а відносини, що склалися між сторонами, не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій однією стороною стосовно іншої;

- також, суд першої інстанції звернув увагу на те, що акт депутата не є актом індивідуальної дії або актом правозастосування та має виключно інформативний характер, а отже, у судовому порядку оскарженню не підлягає.

Апелянт наголошує на тому, що акт депутата є незаконним та не передбачений жодними законодавчими нормами. Також, вважає дії відповідач-2 по складанню акта депутата протиправними та вважає протиправною бездіяльність відповідача-1 - Боярської міської ради, що полягає у сприянні відповідачу-2 у наданні третій особі у справі ОСОБА_2 неправдивого акту депутата і не усуненні ним порушених прав позивача відповідачем-2, шляхом винесення на розгляд чергового засідання міськради питання про прийняття депутатським корпусом рішення про скасування акта.

Колегія суддів з урахуванням викладеного, зазначає наступне.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення;

Згідно з нормами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

За приписами ч. 1 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Регламенту Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, затвердженого рішенням 13 сесії Боярської міської ради VII скликання від 12.07.2016 № 13/425 (надалі по тексту також - Регламент), порядок денний сесії Ради формує голова після проведення консультацій з погоджувальною комісією Ради та відповідно до затвердженого радою плану роботи Ради; пропозицій Секретаря Ради; пропозицій депутатських фракцій, постійних комісій, депутатів та груп; пропозицій виконавчого комітету; пропозицій, внесених у порядку місцевих ініціатив, громадських слухань, петицій.

Згідно з ч. 5 ст. ст. 25 Регламенту, пропозиція щодо кожного питання, яке пропонується включити до проекту порядку денного сесії, подається з проектом рішення, яке пропонується прийняти за цією пропозицією, підготовленим згідно з вимогами цього регламенту. Проекти рішень проходять попереднє обговорення громадськістю, депутатами, постійними комісіями, іншими зацікавленими сторонами на сайті Ради.

Так, ст. 26 Регламенту, визначено суб`єкти права внесення пропозицій щодо питань на розгляд Ради (ініціатори). Пропозиції щодо питань на розгляд Раді можуть вносити суб`єкти владних повноважень, визначених законодавством, а також громадяни України - члени територіальної громади;

Ініціатор внесення є автором проекту рішення (незалежно від того хто технічно підготував проект). Ініціатор внесення має право на визначення (заміну) доповідача (доповідати самостійно, або доручити на власний розсуд це будь-який іншій особі).

Підставою для розгляду питання в раді, залежно від того, хто із суб`єктів є ініціатором, можуть бути: розпорядження голови; звернення постійної комісії до голови з наданням витягу з протоколу її засідання, на якому прийнято рішення щодо внесення питання на розгляд Ради; письмове звернення депутата (депутатів), голови місцевої державної адміністрації, голови районної Ради, голови обласної Ради до голови; письмове звернення депутатської групи, фракції до голови, підписане її керівниками; письмове звернення виконавчого комітету Ради про внесення питання на розгляд Ради; протокол проведених відповідно до вимог Статуту територіальної громади загальних зборів громадян, на яких прийнято рішення про місцеву ініціативу; петиції, які набрали належну кількість голосів; рішення (резолюції) громадських слухань.

Отже, з наведених положень слідує, що відповідач - Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області, як колегіальний орган, не є суб`єктом права внесення пропозицій щодо питань скасування актів депутатів на розгляд Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

При цьому, положеннями ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад, щодо кола питань, які вирішуються на пленарних засіданнях (п. п. 1-57), зокрема, п. п. 15 якої, передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Однак, за п. 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Тож, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до компетенції Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області законом та регламентом не віднесено права скасування актів депутатів цієї ради, з огляду на що, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області не підлягають задоволенню. Суд першої інстанції у цій частині правильно вирішив спір.

Наведені вище обставини у своїй сукупності є визначальними для правильного вирішення спору в цій частині позовних вимог, на противагу чому, доводи сторони позивача по суті обставин (обставин цивільної справи, неправдивість акта тощо), що склались, не мають бути прийняті до уваги у цій справі.

У частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акта від 24.11.2016 депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (виборчого округу № 18) Слободюка О.М. , суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в цій частині, з урахуванням того, що депутат міської ради не є ані посадовою, ані службовою особою органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а є учасником нормотворчої діяльності, не відноситься до суб`єктів владних повноважень і не наділений владними управлінськими функціями. Відповідач-2 у межах спірних правовідносин не здійснював владних управлінських функцій стосовно позивача, а відносини, що склалися між сторонами, не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій однією стороною стосовно іншої.

Однак, колегія суддів вважає, що вказані позовні вимоги до депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Слободюка Олександра Миколайовича не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Слід звернути увагу на те, що поняття «суду, встановленого законом», зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У силу норм п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Обсяг повноважень та правовий статус депутатів визначаються Конституцією України та Законами України «Про статус депутатів місцевих рад», «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат міської ради є представником інтересів територіальної громади міста, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів. (ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»)

Системний аналіз зазначених норм законів свідчить про те, що депутати міської ради не наділені владними управлінськими функціями, а тому, не можуть бути відповідачами, як суб`єкт владних повноважень, з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління.

Колегія суддів вважає, що депутат міської ради не є ані посадовою, ані службовою особою органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а є учасником нормотворчої діяльності, він не відноситься до суб`єктів владних повноважень та не наділений владними управлінськими функціями.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав на те, що депутат Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Слободюк О.М. , у межах спірних правовідносин не здійснював владних управлінських функцій стосовно позивача, а відносини, що склалися між сторонами, не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій однією стороною стосовно іншої, а тому, відповідно, депутати міської ради не можуть бути відповідачами в адміністративному судочинстві, як суб`єкт владних повноважень (на противагу можливості нести інших вид відповідальності). Однак, колегія суддів з урахуванням правильних по суті висновків суду першої інстанції з цього приводу, вважає, що окружним судом було допущено порушення норм процесуального права - неправильно застосовано наслідки, шляхом відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині, на противагу чому, правильним є закриття провадження у справі в цій частині позовну, адже заявлені вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Отже, колегія суддів знаходить правові підстави для закриття провадження у справі в частині позовних вимог до депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Слободюка Олександра Миколайовича про визнання протиправним та скасування акта від 24.11.2016 депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (виборчого округу № 18) Слободюка Олександра Миколайовича .

Суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. (п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України)

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу норм ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в частині позовних вимог про визнання протиправними дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що полягає у не винесенні на розгляд чергової сесії 7-го скликання Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області клопотання ОСОБА_1 , поданого за вхідним № 025.М3/49-1258.2 від 03.12.2019 про скасування акту від 24.11.2016 депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Слободюка Олександра Миколайовича , однак, при вирішенні позовних вимог до депутата міської ради, з порушенням норм процесуального права, не застосував наслідки, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 319, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 р. скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Слободюка Олександра Миколайовича про визнання протиправним та скасування акта від 24.11.2016 депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (виборчого округу № 18) Слободюка Олександра Миколайовича .

Прийняти нову постанову в цій частині, якою провадження у справі № 320/1571/20 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Слободюка Олександра Миколайовича про визнання протиправним та скасування акта від 24.11.2016 депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (виборчого округу № 18) Слободюка Олександра Миколайовича - закрити.

У іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено 27.01.2021.