Справа № 544/754/20
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2021 р. Справа № 544/754/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою поліцейського роти №3 Управління патрульної поліції у м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Демянішина Сергія Володимировича на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.08.2020 року по справі № 544/754/20

за позовом ОСОБА_1

до Батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.08.2020 року задоволено позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

16.09.2020 на рішення суду поліцейським роти №3 Управління патрульної поліції у м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Демянішиним С.В. подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2020 апеляційну скаргу поліцейського роти №3 Управління патрульної поліції у м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Демянішина С.В. на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.08.2020 по справі № 544/754/20 залишено без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та несплати судового збору та надано 10 денний строк для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору та клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення із зазначенням поважних причин такого пропуску.

19.10.2020 на виконання вимог суду, скаржник подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду та копію платіжного доручення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 визнано підстави пропуску строку наведені у клопотанні апелянтом про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення від 19.08.2020 неповажними продовжено строк на усунення недоліків протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

25.01.2021 на виконання вимог суду від 17.11.2020, скаржник подав заяву, в якій зазначив інші підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Зазначає, що рішення суду від 19.08.2020 прийнято без участі відповідача, копію якого ним отримано 25.08.2020 та подано апеляційну скаргу в межах 30 днів з дня вручення копії рішення суду згідно з резолютивною частиною. Вважає, що недотримання судом першої інстанції порядку роз`яснення сторонам строку на оскарження рішення може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, просить врахувати правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 23.07.2019 по справі № 826/7824/18 та від 22.01.2020 по справі № 702/968/18. Також зазначає, що він не є юридично обізнаною особою, оскільки посада полвцейського не вимагає наявності юридичної освіти. Таким чином, він не міг знати строки оскарження судового рішення, передбачені ст. 286 КАС України.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Предметом оскарження по даній справі є рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності урегульовані статтею 286 КАС України.

Згідно з ч.4 ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Пирятинського районного суду Полтавської області прийнято 19.08.2020 за відсутності відповідача, копію оскаржуваного рішення апелянтом отримано 25.08.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 36), тобто, останнім днем подання апеляційної скарги фактично є 31.08.2020 року.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою 16.09.2020 року, апелянт пропустив строк, який визначений положеннями ч. 4 ст. 286 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Причини пропуску особою встановленого законом процесуального строку, зокрема строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо ці причини пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 6 ч. 5 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Причини пропуску особою встановленого законом процесуального строку, зокрема строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо ці причини пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звернув увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що "…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…".

В заяві про поновлення строку зазначає, що в резолютивній частині оскаржуваного рішення суду роз`яснено, що воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а тому пропуску десятиденного строку не може бути підставою для позбавлення відповідача права на апеляційне оскарження.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними зазначені доводи скаржника, оскільки апелянт сам повинен бути обізнаний про свої процесуальні права і обов`язки щодо оскарження рішення даної категорії судових справ у апеляційному порядку, оскільки є суб`єктом владних повноважень до якого застосовано особливості розгляду справ, передбачених статтею 286 КАС України.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.09.2019 по справі № 480/4283/18.

Посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 23.07.2019 по справі № 826/7824/18 та від 22.01.2020 по справі № 702/968/18 суд вважає безпідставними, оскільки правовідносини у вказаних справах не є тотожними справі, що розглядається у зв`язку з тим, що апелянтом в даних справах був позивач, який міг бути юридично необізнаним на відміну від суб`єкта владних повноважень, який в силу своїх повноважень повинен володіти юридичними знаннями, зокрема, щодо строків на апеляційне оскарження.

Колегія суддів вважає неповажною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження юридичну необізнаність апелянта.

Також колегія суддів зауважує, що таке тривале зволікання заявника із реалізацією права на апеляційне оскарження, що об`єктивно унеможливлювали подання ним апеляційної скарги, не підтверджене доказами, які б розумно виправдовували неможливість звернення апелянта до апеляційного суду з апеляційною скаргою у цій справі у максимально стислий строк.

Колегія суддів зазначає, що наведені скаржником обставини не свідчать про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, апелянтом не надано належних доказів, які створили неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк, а саме: подача до суду апеляційної скарги з 25.08.2020 (з моменту отримання копії оскаржуваного рішення) по 16.09.2020 (день подачі апеляційної скарги).

Таким чином, оцінивши доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, проаналізувавши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження, оскільки поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку апеляційного оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі. Наведені скаржником обставини не мають ознак об`єктивних істотних перешкод для вчасної реалізації процесуальних прав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги, а тому наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 299, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання поліцейського роти №3 Управління патрульної поліції у м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Демянішина Сергія Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.08.2020 по справі № 544/754/20 - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою поліцейського роти №3 Управління патрульної поліції у м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Демянішина Сергія Володимировича на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.08.2020 року по справі № 544/754/20 за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій