Справа № 826/17079/16
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Київ № 826/17079/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомГромадської спілки «Громадський контроль та порядок»
доКиївської міської ради
провизнання протиправним та скасування рішення від 07.07.2016 року №559/559,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Громадська спілка «Громадський контроль та порядок» (далі також - позивач) з позовною заявою до Київської міської ради (далі також - відповідач), в якій просить:

- визнати неправомірними дії Київської міської ради щодо прийняття рішення від 07.07.2016 року №559/559 «Про перейменування вулиць, проспектів та провулків у місті Києві»;

- визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 07.07.2016 року №559/559 «Про перейменування вулиць, проспектів та провулків у місті Києві».

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням термінів, встановлених Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки»; наявні сумніви щодо правомірності процедури підрахунку голосів під час проведення голосування; назви вулиць Кутузова, Суворова, провулку Кутузова, проспекту Московського, не підпадають під підстави перейменування з підстав, викладених у Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки», оскільки вказані прізвища відсутні у списку осіб, створеного Українським інститутом Національної пам`яті, які підпадають під дію положень зазначеного Закону.

Крім того, оскаржуване рішення прийнято з порушеннями, оскільки відповідачем не проведено громадського обговорення у передбаченому законодавством України порядку; проект оскаржуваного рішення у встановленому порядку не оприлюднювався.

Своє порушене право позивач обгартовує тим, що дізнався про прийняття оскаржуваного рішення вже після його прийняття, чим був обмежений в участі у громадських обговореннях та праві вносити свої пропозиції щодо назв вулиць, подання запитів на інформацію та ін. в межах процедури розгляду проекту оскаржуваного рішення.

Враховуючи зазначене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.11.2016 року відкрито провадження у справі.

Через канцелярію суду 28.11.2016 року відповідачем подані письмові заперечення на позовну заяву.

Відповідачем зазначено, що на підставі пункту 3 Порядку проведення у місті Києві громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, затвердженим розпорядженням Київського міського голови від 19.08.2014 року №175, організатори громадського обговорення, до яких належить й Київський міський голова, самостійно визначають форми його проведення, виходячи з необхідності залучення якомога більшої кількості заінтересованих учасників та власних організаційних можливостей.

Так, з 28.03.2016 року по 28.05.2016 року тривали громадські обговорення на єдиному веб-порталі територіальної громади міста Києва щодо вищезазначених перейменувань, та враховуючи результати громадського обговорення, на засіданні 06.06.2016 року Комісією з питань найменувань рекомендовано Київському міському голові внести відповідне подання до Київської міської ради згідно з положеннями Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій».

Зазначений проект рішення розглянуто та підтримано на пленарному засіданні Київської міської ради 07.07.2016 року, за який проголосувало 87 депутатів, що свідчить про правомірність оскаржуваного рішення.

Щодо посилання у преамбулі проекту рішення на Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборони пропаганди їхньої символіки», то таке посилання стосувалося виключно перейменування вулиці Ванди Василевської у Шевченківському районі на вулицю Всеволода Змієнка , в той час, як присвоєння імен саме Генерала Алмазова, Михайла Омеляновича-Павленка та Степана Бандери здійснено на виконання пункту 4 статті 5 Закону України «Про правовий статус та вшанування пам`яті борців за незалежність України у ХХ столітті».

Враховуючи викладене, відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2017 року зупинено провадження у справі та призначено комп`ютерно - технічну (телекомунікаційну) експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Відповідно до Розпорядження від 17.11.2017 року № 8101 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2017 року визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи № 826/17079/16.

Через канцелярію суду 26.02.2018 року представником позивача подано клопотання про витребування додаткових матеріалів для проведення експертизи. Клопотання обґрунтовано тим, що позивачем не може бути надано додаткових матеріалів, витребуваних експертом у клопотанні від 16.11.2017 року, а саме: вихідні коди веб - сайту ( веб - порталу), що досліджуються; файли - журнали веб сервера, на якому розташовано зазначений веб - сайт; доступ до адміністративної панелі зазначеного веб - сайту, оскільки виключно Київська міська рада (відповідач), як власник веб - порталу http://kievcity.gov.ua, може надати доступ до адміністративної панелі зазначеного веб - сайту та вхідні коди веб - сайту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 року постановлено про витребування у Київської міської ради (адреса: 01044, м. Київ, вулиця Хрещатик, 36) вихідні коди веб - сайту ( веб - порталу), що досліджуються (веб - портал http://kievcity.gov.ua); файли - журнали веб - сервера, на якому розташовано веб - сайт http://kievcity.gov.ua; доступ до адміністративної панелі веб - сайту http://kievcity.gov.ua та встановлено Київській міській раді надати витребувані документи у строк до 29 березня 2018 року до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва.

До Окружного адміністративного суду міста Києва 25.06.2018 року надійшло клопотання експерта від 18.06.2018 року, що виконує судову експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2017 року, в якому просить надати визначений експертом перелік додаткових матеріалів, а саме: вихідні коди веб - сайту ( веб - порталу), що досліджуються; файли - журнали веб сервера, на якому розташовано зазначений веб - сайт; доступ до адміністративної панелі зазначеного веб - сайту, оскільки виключно Київська міська рада (відповідач), як власник веб - порталу http://kievcity.gov.ua, може надати доступ до адміністративної панелі зазначеного веб - сайту та вхідні коди веб - сайту.

Як встановлено судом, зазначені в клопотанні експерта від 18.06.2018 року додаткові матеріали вже витребовувалися судом ухвалою від 13.03.2018 року, яку, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано 27.03.2018 року уповноваженою особою Київської міської ради Ішатовим. Проте, Київською міською радою ухвалу суду від 13.03.2018 року не виконано, причин неможливості виконати судове рішення не повідомлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2018 року повторно витребувано у Київської міської ради: вихідні коди веб - сайту ( веб - порталу), що досліджуються (веб - портал http://kievcity.gov.ua); файли - журнали веб сервера, на якому розташовано веб - сайт http://kievcity.gov.ua; доступ до адміністративної панелі веб - сайту http://kievcity.gov.ua.

Київській міській раді встановлено у строк до 20.07.2018 року надати витребувані документи до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва (адреса: 01051, м. Київ, вул. Болбочана П., 8, корпус 1, блок "А") та зобов`язано повідомити Окружний адміністративний суд міста Києва в строк до 20.07.2018 року причини невиконання ухвали суду від 13.03.2018 року про витребування додаткових матеріалів з метою вирішення питання щодо застосування частини восьмої статті 80 КАС України.

Через канцелярію суду 30.07.2018 року надійшов лист за підписом директора Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Назарова Ю. щодо надання додаткових матеріалів для проведення експертизи у справі №826/17079/16.

Цим листом проінформовано суд, що Департаментом інформаційно-комунікаційних технологій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в межах компетенції опрацьовано лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18.06.2018 року №5371/17-35 та ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2018 року.

Повідомлено, що Департамент інформаційно-комунікаційних технологій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) створено відповідно до рішення Київської міської ради від 28.07.2016 року №857/857.

Пунктом 2.1. цього рішення передбачено, що Департамент інформаційно-комунікаційних технологій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є правонаступником в частині відповідного майна, прав та обов`язків апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Проте, актом прийому - передачі інформаційно-телекомунікаційну систему "Єдиний веб-портал територіальної громади міста Києва" Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не передано.

Крім того, як зазначено у листі, Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підпорядковано комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (далі - КП "ГІОЦ"), яке з 2017 року є співвиконавцем заходу " 1.1 Модернізація та функціональне розширення інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний веб-портал територіальної громади міста Києва" напрямів діяльності та заходів Комплексної цільової програми "Електронна столиця" на 2015-2018 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 02.07.2015 року №654/1518 (із змінами та доповненнями)".

До внесення змін до Комплексної цільової програми "Електронна столиця" на 2015-2018 роки виконавцем заходу "1.1 Модернізація та функціональне розширення інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний веб-портал територіальної громади міста Києва" був апарат виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), проте новому виконавцю КП "ГІОЦ" вихідні коди веб-сайту http://kievcity.gov.ua, файли - журнали веб-сервера чи інші програмні код веб-сайту http://kievcity.gov.ua передано не було.

З огляну на викладене, Департаментом інформаційно-комунікаційних технологій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомлено, що вказані обставини унеможливлюють надання витребуваних матеріалів ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 року та 26.06.2018 року.

Ознайомившись із листом Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.07.2018 року, суд дійшов висновку, що витребувана інформація ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 року та 26.06.2018 року, а саме : вихідні коди веб - сайту ( веб - порталу), що досліджуються (веб - портал http://kievcity.gov.ua); файли - журнали веб сервера, на якому розташовано веб - сайт http://kievcity.gov.ua; доступ до адміністративної панелі веб - сайту http://kievcity.gov.ua перебуває у віданні Київської міської ради, у якої і витребовувалися Окружним адміністративним судом міста Києва ці докази, проте причин невиконання ухвал суду не повідомлено.

Ухвалю Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2018 року застосовано до Київської міської ради захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини другої статті 149 КАС України у зв`язку із повторним невиконанням ухвал суду від 13.03.2018 року та 26.06.2018 року.

Ухвалю Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2018 року витребувано у Київської міської ради (адреса: 01044, м. Київ, вулиця Хрещатик, 36): вихідні коди веб - сайту ( веб - порталу), що досліджуються (веб - портал http://kievcity.gov.ua); файли - журнали веб сервера, на якому розташовано веб - сайт http://kievcity.gov.ua; доступ до адміністративної панелі веб - сайту http://kievcity.gov.ua. Копію ухвали надіслано експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що виконує судову експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2017 року (за адресою: 03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6) до відома.

Через канцелярію суду 09.07.2020 року надійшли супровідний лист директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) О.Г. Рувіна щодо направлення повідомлення про неможливість надання висновку та матеріали справи №826/17079/16 в одному томі на 154 арк.

Відповідно до долученого до супровідного листа повідомлення експерта Машкова Г.Є. про неможливість надання висновку комп`ютерно-технічної експертизи від 22.06.2020 року №5371/17-35, оскільки додаткові матеріали, вказані у клопотанні експерта від 18.06.2018 року, які неодноразово витребовувалися судом, експерту не надано.

Керуючись частиною восьмою статті 68 Кодексу адміністративного судочинства України, експертом повідомлено про неможливість надання висновку з питань, поставлених на вирішення експертизи з причин, наведених вище.

Згідно з частиною восьмою статті 68 Кодексу адміністративного судочинства України призначений судом експерт може відмовитися від надання висновку, якщо наданих на його запит матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків. Заява про відмову повинна бути вмотивованою.

З огляду на те, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2017 року провадження у справі № 826/17079/16 зупинено до отримання висновку експерта, проте судом отримано повідомлення про неможливість надання такого висновку, суд дійшов висновку про призначення судового засідання з метою вирішення питання поновлення провадження у справі та з`ясування думки позивача щодо актуальності позовних вимог.

15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі також - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України від 03.10.2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Згідно з пунктом 10 частиною першою Розділу VII Перехідних положень, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2020 року призначено судове засідання в адміністративній справі №826/17079/16 з метою вирішення питання поновлення провадження у справі, яке відбудеться 10.08.2020 року. Запропоновано Громадській спілці "Громадський контроль та порядок" надати письмові пояснення щодо актуальності позовних вимог.

У судове засідання 10.08.2020 року сторони не прибули.

Разом з тим, через канцелярію суду 10.08.2020 року подано заяву про розгляд справи без участі представників позивача в порядку письмового провадження. Зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі.

Також, через канцелярію суду 10.08.2020 року відповідачем подано клопотання про долучення доказів, а саме копії постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/11910/16, постанови Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 року №989.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дійшов висновку про вирішення питання поновлення провадження у справі за відсутності представників сторін.

Згідно з частиною першою статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З матеріалів справи судом встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2017 року провадження у справі № 826/17079/16 зупинено до отримання висновку експерта, проте судом отримано повідомлення про неможливість надання такого висновку.

З огляду на те, що позивач, відповідно до змісту заяви від 10.08.2020 року, позовні вимоги підтримує, та проти поновлення провадження у справі за даних обставин не заперечує, суд дійшов висновку про поновлення провадження у справі у зв`язку із тим, що підстави для його зупинення відпали.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що підготовче провадження у справі закінчено ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.11.2016 року та справу призначено до судового розгляду, після чого провадження у справі було зупинено, суд дійшов висновку про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження, керуючись положеннями частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2020 року поновлено провадження у справі №826/17079/16 та продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

07.07.2016 року Київською міською радою на 1 сесії 8 скликання прийнято рішення N559/559 «Про перейменування вулиць, проспектів та провулків у місті Києві», яким переіменовано: вулицю Баумана - на вулицю Януша Корчака (Шевченківський р-н); вулицю Кутузова - на вулицю Генерала Алмазова (Печерський р-н); вулицю Суворова - на вулицю Михайла Омеляновича-Павленка (Печерський р-н); провулок Кутузова - на провулок Євгена Гуцала (Печерський р-н); проспект Московський - на проспект Степана Бандери (Оболонський та Подільський р-ни).

Вважаючи це рішення незаконним, оскільки воно прийнято з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання організації та здійснення місцевого самоврядування, законодавства про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та заборону пропаганди їхньої символіки, позивач звернувся до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово.

Вказане висновується з Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 року № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2013 року №883/5) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 року за №381/10661, відповідно до якого, нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування.

При цьому, згідно з пунктом 18 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

В той же час, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Проаналізувавши зміст оскаржуваних рішень, суд дійшов висновку, що вони не мають нормативного характеру - не встановлюють норми права для неозначеного кола осіб і не розраховані на неодноразове застосування, а мають індивідуально виражений характер, з огляду на що не є нормативно-правовими актами. Отже, спірне рішення є індивідуальним актом.

Щодо наявності порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Правова позиція позивача обґрунтована тим, що оскаржуваними діями та рішеннями відповідачем порушено законні права та інтереси брати участь в громадських обговореннях питання перейменування вказаних вулиць, обмежена в можливості вносити свої пропозиції стосовно назв вулиць, бути присутньою на засіданні комісії з вивчення питання перейменування та повернення історичних назв площ, вулиць і провулків у місті, при підготовці на розгляд міської ради пропозицій по перейменуванню вулиць, подавати запити на інформацію, бути на прийомі у посадових осіб органів місцевого самоврядування, ініціювати та проводити мирні зібрання громадян щодо перейменування вулиць, збирати підписи в підтримку своєї пропозиції щодо нових назв вулиць.

Згідно із пунктом 2.1 статуту громадської спілки «Громадський контроль та порядок» спілка створена з метою постійної координації діяльності своїх учасників зокрема щодо сприяння розвиткові громадянського суспільства в України та захисту соціальних, економічних, творчих інтересів громадян.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Судом враховується, що у рішенні у справі «Лераблієр А.С.Б.Л. проти Бельгії» (L'Erabliиre A.S.B.L. v. Belgium) від 24.02.2009 року, в якій екологічною організацією оскаржувалась відмова держави у перегляді дозволу на розширення сміттєвого полігону, Європейський суд дійшов висновку щодо можливості громадської організації здійснювати захист суспільних інтересів в судовому порядку відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у випадку, якщо мета такого захисту обмежується просторовими та часовими межами, виходячи з обставин даної справи і особливої природи оспорюваного заходу, з урахуванням статусу організації-заявника та його членів; відповідно, питання, порушене організацією-заявником, має достатній зв`язок з правом, на підставі якого він може стверджувати, що володіє ним як юридична особа, для того щоб стаття 6 Конвенції була прийнятною.

У справі Національна група інформації та протидії заводу «Мелокс» - Група «Ні заводу «Мелокс» та змішаному оксидному паливу» проти Франції (Collectif national d'information et d'opposition а l'usine Melox - Collectif Stop Melox et Mox v. France № 75218/01, 28.03.2006 року), де уряд Франції, перш за все посилався на відсутність порушеного права позивача, суд також дійшов висновку, що, якщо предметом розгляду був в значній мірі захист спільних інтересів, «спір», порушений асоціацією - заявником мав на додаток достатній зв`язок з «правом», яке належить їй як юридичній особі на підставі статті 6 § 1 Конвенції.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що позивача наділено правом звернення до суду з таким позовом, що також відповідає меті діяльності позивача як громадської організації.

відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини першої статті 37 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" в редакції, чинній під час спірних правовіносин) передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту.

Згідно з пунктом 41 частини першої статті 26 названого Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами.

Частиною першою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Водночас, відповідно до частин першої, п`ятої статті 3 Закону України від 24.05.2012 року № 4865-VI "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" в редакції, чинній під час спірних правовідносин) імена фізичних осіб присвоюються з метою увічнення пам`яті про осіб, які: 1) внесли вагомий вклад у боротьбу за незалежність, розбудову Української держави, підтримання міжнародного миру і безпеки, зміцнення міжнародного авторитету України; 2) здійснили героїчний вчинок, звершення в ім`я Батьківщини; 3) зробили значний особистий внесок у розвиток науки, освіти, культури та інших сфер суспільного життя. Імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються юридичним особам та об`єктам права власності лише після проведення громадського обговорення та за згодою відповідного трудового колективу. Порядок проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною третьою статті 4 вказаного Закону у цьому Законі під об`єктами права власності також розуміються, зокрема, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости.

Статтею 11 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" встановлено, що зміна, відмова від присвоєного юридичній особі та/або об`єкту права власності імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події або збереження за правонаступником присвоєного імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події у разі припинення юридичної особи, якій присвоєно ім`я фізичної особи, ювілейну та святкову дату, назву і дату історичної події, а також передання всього її майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам здійснюється в такому самому порядку, як і присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події. У поданні про зміну, відмову від присвоєних імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події або їх збереження обов`язково зазначається обґрунтування. Зміна імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події, присвоєних юридичним особам та об`єктам права власності, здійснюється лише після проведення громадського обговорення.

В свою чергу, відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" подання про присвоєння юридичній особі або об`єкту права власності імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події - письмовий документ, що містить пропозицію про присвоєння конкретно визначеній юридичній особі або об`єкту права власності імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події та вноситься на розгляд суб`єктів, уповноважених присвоювати імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій. Подання про присвоєння юридичній особі або об`єкту права власності імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події повинно містити: 1) найменування суб`єкта, якому вноситься таке подання (стаття 8 цього Закону); 2) найменування суб`єкта, який підготував подання, із зазначенням його місцезнаходження (стаття 7 цього Закону); 3) зміст порушеного питання та обґрунтування необхідності присвоєння юридичній особі або об`єкту права власності імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події із зазначенням підстав та умов присвоєння відповідно імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події згідно з підставами та умовами, визначеними у статті 3 цього Закону. До подання про присвоєння юридичній особі або об`єкту права власності імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події також додаються: 1) інформаційна довідка про фізичну особу, ім`я якої пропонується присвоїти, ювілейну, святкову чи історичну дату або назву історичної події, що пропонується присвоїти юридичній особі або об`єкту права власності; 2) розрахунки та кошторис витрат, пов`язаних з присвоєнням юридичній особі або об`єкту права власності імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події; 3) узагальнені зауваження і пропозиції, що надійшли під час громадського обговорення.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 8 названого Закону імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій юридичним особам та об`єктам права власності присвоюють сільські, селищні, міські ради - юридичним особам, майно яких перебуває у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, та об`єктам права власності, які за ними закріплені, а також вулицям, провулкам, проспектам, площам, паркам, скверам, бульварам, узвозам, проїздам, майданам, набережним, мостам.

Пунктом 7 частини першої статті 7 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" передбачено, що подання про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події готується у разі присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події скверам, бульварам, вулицям, провулкам, узвозам, проїздам, проспектам, площам, майданам, набережним, мостам - сільським, селищним, міським головою.

З аналізу змісту вказаних норм видно, що до виключних повноважень виконавчих органів, зокрема, міських рад належить, зокрема, перейменування, у тому числі проспектів, розташованих на території відповідного населеного пункту, в той час як виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішується питання прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених законами.

Разом з тим, зміна присвоєного об`єкту права власності (проспекту) імені фізичної особи здійснюється в такому самому порядку, як і присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події.

При цьому, подання про таку зміну готується міським головою та подається до міської ради та обов`язково має відповідати встановленим у статті 6 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" вимогам, у тому числі містити відповідне обґрунтування, а зміна здійснюється лише після проведення громадського обговорення.

Поряд з тим, відповідно до пункту 41 частини першої статті 26 та пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 року №989 "Про затвердження Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", з метою відновлення історичних найменувань, увічнення пам`яті видатних діячів і подій, встановлення пам`ятних знаків та меморіальних дошок на території міста Києва, Київською міською радою рішенням від 13.11.2013 року №432/9920 затверджено Порядок найменування об`єктів міського підпорядкування, присвоєння юридичним особам та об`єктам міського підпорядкування імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій (далі також - Порядок № 432).

Пунктом 7 розділу I Порядку №432, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що зміна назви (перейменування) об`єктів міського підпорядкування здійснюється у виняткових випадках, а саме: при відновленні історично сформованих найменувань, які мають особливу культурно-історичну цінність; при перейменуванні в установленому порядку вулиць, площ, провулків, проспектів, парків, скверів у населених пунктах України, назви яких пов`язані з іменами осіб, які причетні до організації та здійснення голодоморів і політичних репресій в Україні; при зміні статусу і/або функціонального призначення відповідного об`єкта; з метою усунення дублювання найменувань в межах території міста. Зміна імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події, присвоєних юридичним особам та об`єктам права власності, здійснюється лише після проведення громадського обговорення.

Отже, з огляду на те, що Законом України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій" не передбачено випадків, які є підставою для зміни назви (перейменування) об`єктів права власності (об`єктів міського підпорядкування), а вказано лише про те, що зміна присвоєного об`єкту права власності імені фізичної особи здійснюється в такому самому порядку (а не з тих самих підстав), як і присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події, Київська міська рада, в силу вимог пункту 41 частини першої статті 26 та пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", та відповідно до вимог, зокрема, Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", передбачила такі випадки у Порядку №432.

Таким чином, подання про зміну присвоєного об`єкту права власності (проспекту) імені фізичної особи за висновком суду має відповідати не тільки Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", а і Порядку №432, а саме - містити відповідну підставу необхідності зміни назви вже присвоєного об`єкту права власності (проспекту) імені фізичної особи з наведенням відповідного обґрунтування.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 року №989 (далі також - Порядок №989), цей Порядок визначає механізм проведення громадського обговорення та основні вимоги до його організації та розгляду узагальнених пропозицій (зауважень) під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) суспільно-політичних і громадських діячів, захисників Вітчизни, воєначальників, діячів науки, освіти, культури та інших сфер суспільного життя, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій (далі - присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій). Дія цього Порядку поширюється на суб`єктів, що готують подання про присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, визначених статтею 7 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» (далі - організатори громадського обговорення).

Громадське обговорення проводиться з метою залучення представників громадськості до розгляду пропозицій щодо присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій та врахування їх думки під час прийняття відповідного рішення. Участь у громадському обговоренні можуть брати фізичні та юридичні особи, а також громадські об`єднання, що не є юридичними особами (пункт 2 Порядку №989).

Згідно з пунктом 3 Порядку №989 організатори громадського обговорення самостійно визначають форми його проведення (конференція, форум, громадські слухання, засідання за круглим столом, збори, зустрічі, теле- або радіодебати, Інтернет-конференція, електронна консультація) виходячи з необхідності залучення якомога більшої кількості заінтересованих учасників та власних організаційних можливостей.

Аналогічні норми містяться у Порядку проведення у місті Києві громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, затвердженому розпорядженням Київського міського голови від 19.08.2014 року №175, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі також - Порядок №175).

Відповідно до пункту 5 Порядку №989 рішення про проведення громадського обговорення приймається його організатором з урахуванням вимог, установлених Законом України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», і повинно містити питання, що виноситься на громадське обговорення, строк його проведення, перелік заходів, які планується здійснити у рамках такого обговорення, та відповідальних осіб. Строк проведення громадського обговорення обчислюється з дня оприлюднення відповідного інформаційного повідомлення і повинен становити не менш як два місяці.

Згідно з пунктом 6 Порядку №175 рішення про проведення громадського обговорення приймається Київським міським головою з урахуванням вимог, встановлених Законом України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» та рішенням Київської міської ради від 13.11.2013 року №432/9920 «Про затвердження Порядку найменування об`єктів міського підпорядкування, присвоєння юридичним особам та об`єктам міського підпорядкування імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій у місті Києві». Київський міський голова надає доручення, в якому визначає питання, що виноситься на громадське обговорення, строк його проведення, перелік заходів, які планується здійснити у рамках такого обговорення, та відповідальних осіб. Строк проведення громадського обговорення обчислюється з дня оприлюднення відповідного інформаційного повідомлення і повинен становити не менш як два місяці. Як встановлено із матеріалів справи та не спростовано позивачем, у період з 28.03.2016 року по 28.05.2016 року, тобто 2 місяці (61 день), тривали громадські обговорення у формі електронної консультації на єдиному веб-порталі територіальної громади міста Києва з приводу вказаних питань.

Громадське обговорення передбачає, зокрема, узагальнення та оприлюднення результатів громадського обговорення (підпункт 3 пункту 4 Порядку №989, підпункт 5.3 пункту 5 Порядку №175).

Одночасно, пропозиції (зауваження) учасників громадського обговорення подаються у письмовій чи усній формі, надсилаються електронною поштою із зазначенням прізвища, імені, по батькові та адреси особи, яка їх подає, у строк, передбачений в інформаційному повідомленні про проведення громадського обговорення, але не менш як протягом 30 днів з дати опублікування повідомлення про його проведення. Пропозиції (зауваження) реєструються організатором громадського обговорення. Юридичні особи подають пропозиції (зауваження) у письмовій чи електронній формі із зазначенням їх найменування та місцезнаходження. Анонімні пропозиції (зауваження) не реєструються і не розглядаються (пункт 6 Порядку №989).

Відповідно до пункту 7 Порядку №175 пропозиції (зауваження) учасників громадського обговорення подаються у письмовій чи усній формі, надсилаються електронною поштою із зазначенням прізвища, імені, по батькові та адреси особи, яка їх подає у строк, передбачений в інформаційному повідомленні про проведення громадського обговорення, але не менш як протягом 30 днів з дати опублікування повідомлення про його проведення. Пропозиції (зауваження) реєструються відповідальною особою. Юридичні особи подають пропозиції (зауваження) у письмовій чи електронній формі із зазначенням їх найменування та місцезнаходження. Анонімні пропозиції (зауваження) не реєструються і не розглядаються.

З Інформації про підсумки громадського обговорення щодо перейменування вулиць міста Києва, наданого суду відповідачем до матеріалів справи, загальні результати обговорення на офіційному веб-порталі Київської міської державної адміністрації свідчать, що кількість користувачів, що взяла участь в обговоренні щодо перейменування вулиці Баумана у Шевченківському районі на вулицю Януша Корчака складає 2996, з яких запропоновано редакцій/пропозицій - 44, підтримали проект - 1740, не підтримали - 1256; вулиці Кутузова у Печерському районі на вулицю Генерала Алмазова складає 4085, з яких запропоновано редакцій/пропозицій - 52, підтримали проект - 2304, не підтримали - 1781; кількість користувачів, що взяла участь в обговоренні щодо перейменування вулиці Суворова у Печерському районі на вулицю Михайла Омеляновича-Павленка складає 4114, з яких запропоновано редакцій/пропозицій - 69, підтримали проект - 2308, не підтримали - 1806; кількість користувачів, що взяла участь в обговоренні щодо перейменування провулку Кутузова у Печерському районі на провулок Євгена Гуцала складає 4270, з яких запропоновано редакцій/пропозицій - 36, підтримали проект - 2592, не підтримали - 1678; кількість користувачів, що взяла участь в обговоренні щодо перейменування проспекту Московського у Оболонському та Подільському районах на проспект Степана Бандери складає 5694, з яких запропоновано редакцій/пропозицій - 249, підтримали проект - 3146, не підтримали - 2548.

З цієї Інформації також встановлено, що до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли письмові звернення від Голосіївської та Печерської районних організацій ветеранів, громадянки ОСОБА_1 як представника організації дітей війни з незгодою щодо перейменування проспектів Генерала Ватутіна та Московського на честь Романа Шухевича та Степана Бандери відповідно. Також через КБУ "Контактний центр" надійшло близько 90 дзвінків від мешканців Києва з незгодою щодо перейменування проспектів Ватутіна та Московського на честь Романа Шухевича та Степана Бандери відповідно.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати дії відповідача щодо не проведення громадського обговорення протиправними, оскільки вказане твердження позивача спростовано матеріалами справи та не доведено позивачем належними та допустимими доказами, з огляду на що, позовні вимоги в частині визнати неправомірними дії Київської міської ради щодо прийняття рішення від 07.07.2016 року №559/559 «Про перейменування вулиць, проспектів та провулків у місті Києві» задоволенню не підлягають.

Щодо обраних відповідачем найменувань вулиць та проспектів оскаржуваним рішенням, суд зазначає наступне.

У письмових запереченнях відповідачем зазначено, що посилання у преамбулі проекту рішення на Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборони пропаганди їхньої символіки» стосувалося виключно перейменування вулиці Ванди Василевської у Шевченківському районі на вулицю Всеволода Змієнка , в той час, як присвоєння імен саме Генерала Алмазова, Михайла Омеляновича-Павленка та Степана Бандери здійснено на виконання пункту 4 статті 5 Закону України «Про правовий статус та вшанування пам`яті борців за незалежність України у ХХ столітті», суд зазначає наступне.

Так, Законом України від 09.04.2015 року № 314-VIII "Про правовий статус та вшанування пам`яті борців за незалежність України у XX столітті" (далі також - Закон №314) встановлено, що цей Закон спрямований на визнання учасників боротьби за незалежність України у XX столітті головними суб`єктами боротьби за відновлення державної незалежності України - борцями за незалежність України у XX столітті, встановлення правового статусу борців за незалежність України у XX столітті, визначення права такої категорії осіб на отримання державних та муніципальних соціальних гарантій.

Цей Закон також спрямований на визнання нагород та військових ступенів борців за незалежність України у XX столітті, визначення напрямів державної політики щодо відновлення, збереження та вшанування національної пам`яті про боротьбу та борців за незалежність України у XX столітті та встановлення відповідальності за порушення законодавства про статус борців за незалежність України у XX столітті.

Відповідно до пунктів 9, 12 частини першої статті 1 цього Закону борцями за незалежність України у XX столітті визнаються особи, які брали участь у всіх формах політичної, збройної та іншої колективної чи індивідуальної боротьби за незалежність України у XX столітті у складі таких органів влади, організацій, структур та формувань: Українська військова організація (УВО); Українська повстанська армія (УПА).

У той же час, приписи цього закону не містять вичерпного переліку осіб, віднесених до борців за незалежність України у XX столітті, відносно яких застосовуються його положення в частині надання правового статусу та вшанування пам`яті.

Суд звертає увагу, що положеннями частини другої статті 2 Закону №314 визначено, що правовою основою надання правового статусу борцям за незалежність України у XX столітті є міжнародні акти та національне законодавство України.

Водночас, Законом №314 не передбачено встановлення порядку визнання належності конкретної особи до відповідної організації, перелік яких встановлено у статті 1 Закону №314, а також надання статусу борця за незалежність України у ХХ столітті такій особі.

Між тим, спірне рішення в частині, яке заявник просить скасувати, персоналізовано, зокрема, стосовно перейменування вулиць Буамуана, Кутузова, Суворова на вулиці Януша Корчака, Генерала Алмазова, Михайла Омеляновича-Павленка, провулків Кутузова та Московського на провулки Євгена Гуцала та Степана Бандери відповідно.

При цьому, проект рішення, пояснювальна записка до проекту рішення, протоколи чергового засідання постійної комісії Київської міської ради з питань найменувань не містять в собі історичного дослідження відносно критеріїв відбору таких осіб з урахуванням положень Закону України "Про правовий статус та вшанування пам`яті борців за незалежність України у XX столітті".

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені порушення під час прийняття оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про протиправність та скасування рішення Київської міської ради від 07.07.2016 року №559/559 «Про перейменування вулиць, проспектів та провулків у місті Києві» та про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на часткового задоволення позовних вимог, сплачена відповідно до квитанції від 01.11.2016 року №88925120 у розмірі 1378, 00 грн. сума судового збору у розмірі 689 грн. 00 коп. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради.

Керуючись положеннями статей 6, 9, 12, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Громадської спілки «Громадський контроль та порядок» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 07.07.2016 року №559/559 «Про перейменування вулиць, проспектів та провулків у місті Києві».

3. В іншій частині відмовити.

4. Стягнути на користь Громадської спілки «Громадський контроль та порядок» () суму сплаченого судового збору у розмірі 689 грн. 00 коп. (шістсот вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.), пропорційному до задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради ().

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статті 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Громадська спілка «Громадський контроль та порядок» (, адреса: 01010, м. Київ, вул. І.Мазепи, 3, офіс 100);

Відповідач: Київська міська рада (, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36).

Повне рішення складено 28.01.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна