Справа № 645/4525/20
Суддя: Сілантьєва Е. Є.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/4525/20
Провадження № 2-а/645/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - патрульного поліцейського Мартиненко Олексія Юрійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до молодшого лейтенанта 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Мартиненко Олексія Юрійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, в якому просить скасувати постанову молодшого лейтенанта поліції Мартиненко О.Ю. роти №2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області серія ЕАМ № 2859827 від 22.07.2020 року, про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань сплачений судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора 3 батальйону роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Харків прос. Гагаріна 20 серія ЕАМ№ 2859827 від 22.07.2020 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 22.07.2020 року о 13:09 годині в м. Харків по прос. Гагаріна 20, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал, чим здійснив порушення проїзду на заборонений «жовтий» сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів світлофорів, чим порушив вимоги п.8.7.3.г ПДР України. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки 22.07.2020 року о 13.09 год. він, керуючи автомобілем KIA MAGENTIS номерний знак НОМЕР_1 по пр. Гагаріна 20 м. Харків, здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофора. Приблизно через 100 метрів поліцейський, молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 , наздогнав автомобіль під його керуванням та наказав зупинитись. Після чого патрульним поліцейським було повідомлено про те, що ним було зафіксовано адміністративне правопорушення, проїзд на заборонений «жовтий» сигнал світлофору. Поліцейський продемонстрував позивачу відео на своєму мобільному телефоні, відео руху за його словами його автомобіля на якому видно було, що авто під час руху знаходячись в межах на «стоп лінії та пішохідного переходу» рухався на «жовтий» сигнал світлофора. Пояснення позивача про непередбачувані наслідки екстреного гальмування та прийнятого ним рішення запобігти виникнення такої події інспектор до уваги не прийняті, письмових пояснень щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не прийнято та без розгляду адміністративної справи, інспектором складено щодо позивача адміністративну постанову про накладення адміністративного стягнення. Копію постанови вручено позивачу. Крім того позивач зазначив, що автомобіль рухався з швидкістю 50 км. та під час перемикання сигналу світлофора з «зеленого» на «жовтий» вже рухався у межах перехрестя на «стоп-лінії», тому, переконавшись, що проїзд для інших учасників дорожнього руху буде безпечним та пішохідні стежки вільні від пішоходів, з метою запобігання екстреного гальмування, що найменше від 15 до 30 метрів міг би бути шлях зупинки та усвідомлюючи, що став би перешкодою руху транспорту через перехрестя та не передбачуваності наслідків екстреного гальмування, закінчив проїзд перехрестя на «жовтий» сигнал світлофора, що узгоджується з вимогами правил дорожнього руху України. Згідно з підпунктом «г» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху: жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про майбутню зміну сигналів, але, відповідно до пункту 8.11 ПДР водіям, які при включенні жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Отже на думку позивача, він безпечно перетнув перехрестя та зупинився на вимогу патрульного автомобілю поліції, який перетнув перехрестя рухаючись за позивачем та теж безпечно перетнувши перехрестя. Відсутність доказів можливості зупинення транспортного засобу відповідно до п.8.10 ПДР, є підставою для висновку про правомірність дій з проїзду перехрестя вулиць на жовтий сигнал світлофора за певних умов. Таким чином, позивач не погодився з рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серія ЕАМ№ 2859827 від 22.07.2020 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права.

Ухвалою суду від 05.08.2020 позовну заяву залишено без руху.

10.09.2020 позивач на виконання ухвали надано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 11 вересня 2020 року відкрито провадження у адміністративній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

08.10.2020 надійшла заява позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 09.10.2020 до участі у справі залучено в якості співвідповідача - Управління патрульної поліції у Харківській області Департамент патрульної поліції.

09.12.2020 молодшим лейтенантом 3 батальйону 2 роти УПП в Харківській області ДПП Мартиненко О.Ю. подано заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та надано диск з відеозаписом подій за 22.07.2020.

Позивач у судовому засіданні у повному обсязі підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Також позивач у судовому засіданні не заперечував того факту, що дійсно він рухався 22.07.2020 року о 13.09 год. на автомобілі KIA MAGENTIS номерний знак НОМЕР_1 по пр. Гагаріна 20 м. Харків. Рухався зі швидкістю 50 км./год. та під час перемикання сигналу світлофора з «зеленого» на «жовтий» вже рухався у межах перехрестя на «стоп-лінії», тому, переконавшись, що проїзд для інших учасників дорожнього руху буде безпечним та пішохідні стежки вільні від пішоходів, з метою запобігання екстреного гальмування, що найменше від 15 метрів до 30 ти метрів міг би бути шлях зупинки та усвідомлюючи що став би перешкодою руху транспорту через перехрестя та не передбачуваності наслідків екстреного гальмування, закінчив проїзд перехрестя на «жовтий» сигнал світлофора, що узгоджується з вимогами правил дорожнього руху України.

Відповідач, молодший лейтенант 3 батальйону 2 роти УПП в Харківській області ДПП Мартиненко О.Ю., у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Також пояснив, що автомобіль позивача KIA MAGENTIS номерний знак НОМЕР_1 почав перетинання перехрестя вже на червоний сигнал світлофору, а стоп лінію на жовтий. Крім того, перед включенням жовтого сигналу світлофору, був миготливий сигнал світлофору зелений, який вказував на зміну світла. Також відповідач вказав, що під час руху автомобіля позивача, вже почали переходити дорогу пішоходи на зелене світло.

Представник відповідача УПП в Харківській області ДПП до судового розгляду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача поліцейського Мартиненко О.Ю., дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з ч.3 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, судом встановлено, що постановою серії ЕАМ№ 2859827 від 22.07.2020 року на позивача по справі, ОСОБА_1 складено постанову та накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу розміром 425 грн.

Вказана постанова складена інспектором УПП в Харківської області ДПП поліцейським молодшим лейтенантом поліції Мартиненко О.Ю, 3 батальйону, 2 роти.

Відповідно до вказаної постанови, 22.07.2020 року о 13.09.28, (м. Харків, пр. Гагаріна, 20), водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.г ПДР - порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України "Про Національну поліцію".

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог п.п. «г» п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється проїзд на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 статті 122 КУпАП, встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує- проти адміністративного позову. Отже, нормами процесуального законодавства тягар доказування наявності факту порушення позивачем Правил дорожнього руху покладається на відповідача, в цьому випадку, - інспектора патрульної поліції.

Доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення інспектором патрульної поліції надано відеозапис з бодікамери zm0083 та відеореєстратора А0052, зробленого патрульними поліцейськими та про які зазначається в постанові від 22.07.2020.

Пунктом 9 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", в якості поліцейського превентивного заходу, дозволено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису в не автоматичному режимі.

Використання приладів відеозапису поліцейськими у службовій діяльності належить до повноважень поліцейських, визначених Законом України "Про Національну поліцію".

Також, нормами ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення зазначено наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Так згідно надано відеозапису вбачається, що дійсно автомобіль KIA MAGENTIS номерний знак НОМЕР_1 почав перетинати перехрестя на жовтий колір світлофору, який увімкнувся при наближенні автомобіля до лінії «стоп» та перетинав перехрестя на червоний колір світлофору, та в цей час вже почали рух пішоходи на зелене світло.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку що посилання позивача на вимогу п. 8.11. Правил дорожнього руху України є безпідставним, оскільки при належному виконанні Правил дорожнього руху України у водія ОСОБА_1 була б можливість зупинити транспортний засіб.

Доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови (Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду №216/5226/16-а від 18.07.2019).

Суд звертає увагу, що цей відеозапис відображає відомостей про вчинення правопорушення та містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, надані відповідачем докази про наявність адміністративного правопорушення повністю спростовують посилання позивача на неправомірність складення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення та відсутність доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Разом з тим, жодних доводів з боку позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.122 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення, він не навів. Посилання позивача на порушення ст. 268 КУпАП, було спростовано в судовому засіданні

Враховуючи викладене, суд зазначає, що перетин перехрестя ОСОБА_1 22.07.2020 року о 13.09.28, (м. Харків, пр. Гагаріна, 20), під час керування транспортним засобом на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, та, як наслідок порушення п. 8.7.3.г ПДР, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами.

Таким чином, позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлені процесуальні рішення загального місцевого суду за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, висновки, яких суд дійшов за результатами розгляду справи, в задоволенні вимог позивача про в скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - слід відмовити.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 20, 73-77, 122, 241-246, 268, 269, 286 КАС України, ст. 1, 2, 7, 9, 23, 122, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 280, 283 КУпАП, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до молодшого лейтенанта 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Мартиненко Олексія Юрійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати не відшкодовуються.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 від 15 березня 1996 року,

відповідач молодший лейтенанта 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Мартиненко Олексій Юрійович,місцезнаходження: м. Харків, вул вулиця Шевченка, 315, Харків, Харківська область, 61033.

Повний текст рішення виготовлено 02.02.2021.

Головуючий суддя -