Справа № 520/7622/2020
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р.Справа № 520/7622/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

представника відповідача Балла Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, по справі № 520/7622/2020

за позовом ОСОБА_1

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) через свого представника ОСОБА_2 (далі - Заботін В.В., представник) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області (далі - Управління ВД ФСС України у Харківській обл., відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління ВД ФСС України у Харківській обл. в особі Харківського міського відділення (далі - Харківське МВ) щодо припинення йому виплати страхових виплат та скасувати рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Шевченківського району м.Харкова №5 від 31.01.2018 та постанову №2012/27904/5562/27 від 10.07.2017 Управління ВД ФСС України у Харківській обл. в особі Харківського МВ.

- зобов`язати Управління ВД ФСС України у Харківській обл. в особі Харківського МВ поновити йому нарахування та виплату раніше призначеної щомісячної страхової виплати з липня 2017 року шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Ощадбанк", МФО 351823), а також здійснити виплату цому усієї суми заборгованості за страховими виплатами за період з липня 2017 року по липень 2020 року виключно однією сумою шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_1 відкритий у АТ "Ощадбанк" МФО 351823.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову Управління ВД ФСС України у Харківській обл. в особі Харківського МВ від 10.07.2017 №2012/27904/5562/27 «Про припинення щомісячної страхової виплати» ОСОБА_1 з 01.07.2017.

Зобов`язано Управління ВД ФСС у Харківській обл. в особі Харківського МВ нарахувати та виплати страхові виплати ОСОБА_1 , починаючи з 01 липня 2017 року шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Ощадбанк", МФО 351823.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ВД ФСС України у Харківській обл. на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління ВД ФСС України у Харківській обл. в особі Харківського МВ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивачу припинено страхові виплати з 01.07.2017 на підставі п.6 ч.1 ст.46, ч.2 ст.16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV ( далі - Закон № 1105), оскільки його не встановлено за місцем проживання у м.Харкові Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Шевченківського району м.Харкова, що закріплено в рішенні від 31.08.2018 № 5., а відтак він не мав статусу внутрішньо переміщеної особи ( далі - ВПО). Особова справа ОСОБА_1 у відділенні відсутня та перебуває на обліку у відділені виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області ( далі - Фонд), а Фонд не має право здійснювати страхові виплати, в тому числі ВПО, за відсутності документів, що підтверджують право особи на страхові виплати, однак особа. Крім того, відповідач не може перебирати на себе повноваження Міністрів України Кабінету України, яким не визначено умови та порядок виплати соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за минулий час.

Посилався на практику Верховного Суду у постановах від 13.02.2019 по справі № 554/10889/16-а, від 20.02.2018 у справі №711/6019/16-а, від 02.03.2018 у справах № 264/1617/17, 761/21804/17, від 14.03.2018 у справі № 713/793/16, від 15.03.2018 у справі № 372/2316/17, від 11.04.2018 у справі № 766/13021/16-а та у постанові від 04.07.2018 у справі № 296/4740/16-а.

18.09.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження по справі № 520/7622/2020.

30.12.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

30.12.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду витребувано у Управління ВД ФСС України у Харківській обл. докази по справі.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорені сторонами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим 03 листопада 1998 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 15-20).

Позивач, у зв`язку з втратою професійної працездатності на 20 %, отримав право на отримання щомісячних страхових виплат, згідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги Серії 10 ААА №012974, виданої Перевальським МСЕК 27.08.201 (а.с. 21-22).

08.11.2016 ОСОБА_1 отримав статус внутрішньо переміщеної особи, про що було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №.

З 01.11.2016. позивач перебуває на обліку у Відповідача та отримував страхові виплати за період з 01.11.2016 по 30.06.2017 згідно довідки ВПО від 08.11.2016 №.

01.07.2017 страхові виплати було припинено на підставі п.6 ч. І статті 46, ч.2 ст.16 Закону №1105, у зв`язку із не підтвердженням місця проживання на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Шевченківського району м. Харкова №5 від 31.01.2018.

10.07.2017 Управлінням ВД ФСС України в Харківській області в особі Харківського МВ прийнято постанову №2012/27904/5562/27 "Про припинення щомісячної страхової виплати" ОСОБА_1 з 01.07.2017(а.с. 14).

Вважаючи вищевказані дії Управління ВД ФСС України в Харківській області в особі Харківського МВ - протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що непідтверджене місце проживання не є передбаченою Законом № 1105 підставою для припинення страхових виплат, а відтак постанова Управління ВД ФСС України у Харківській обл. в особі Харківського МВ від 10.07.2017 №2012/27904/5562/27 «Про припинення щомісячної страхової виплати» ОСОБА_1 з 01.07.2017 є незаконною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, а Управління ВД ФСС України в Харківській області в особі Харківського МВ фактично оскаржує рішення суду в частині задоволення позовних вимог.

Правовий статус внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» 20.10.2014 № 1706-VII ( далі - Закон № 1706).

Відповідно до положень ст.1 Закону № 1706 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 1706 ( з урахуванням змін, внесених Законом № 921-VIII від 24.12.2015, що набув чинності 13.01.2016) факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 10 ст.7 Закону № 1706 встановлено, що внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом №1105.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону № 1105 страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Частиною 1 ст. 46 Закону № 1105 передбачено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем прийнято оскаржувану постанову від 10.07.2017 №2012/27904/5562/27, у зв`язку із підтвердженням його місця проживання на підставі рішення від 31.01.2018 комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Шевченківського району м. Харкова №5 від 31.01.2018, відповідно до п.6 ч.1 ст. 46, ч.2 ст.16 Закону № 1105.

Ключовим питанням у даній справі є встановлення правомірності припинення виплат позивачу соціальної виплати, у зв`язку із відсутністю його за місцем фактичного проживання.

Верховний Суд неодноразово розглядав справи зазначеної категорії та дійшов висновку, що ні Закон № 1706, ні Закон № 1105 не передбачають такої підстави для припинення пенсії/соціальних виплат, як відсутність за місцем фактичного проживання.

Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.03.2020 у справі № 185/4142/17, які суд, з урахуванням ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірним правовідносин.

З огляду на викладене та враховуючи викладені вище правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови, якою припинено страхові виплати ОСОБА_1 та необхідністю зобов`язання відповідача провести їх нарахування та виплату.

Твердження апелянта про те, що Фонд не має права здійснювати страхові виплати позивачу, оскільки останній не має статусу ВПО через непідтвердження проживання у м.Харкові за спірний період, колегія суддів визнає необґрунтованими та зазначає.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції затверджений Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 № 6/26451 (далі - Порядок № 20) (чинний на час виникнення спірних правовідносин)

Згідно з абз.1-3 п.2 р.І Порядку № 20 особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), відповідно до Закону № 1706.

У разі чергової зміни фактичного місця проживання (перебування) особа, яка тимчасово переміщена, зобов`язана повідомити протягом 10 календарних днів з дати зміни місця фактичного проживання (перебування) робочий орган виконавчої дирекції Фонду, який здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви) про припинення йому виплат у зв`язку зі зміною місця проживання (перебування). Копія такої заяви або підтвердження надсилання рекомендованого листа подається робочому органу виконавчої дирекції Фонду за новим місцем фактичного проживання (перебування).

Положеннями ст. 14 Закону № 1706 встановлено, що внутрішньо перемішені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо перемішеними особами.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Колегія суддів зауважує, що не підтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати соціальних виплат.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати право громадянина на одержання призначеної йому страхової виплати незалежно від того, де проживає особа, якій призначена соціальна виплата.

Отже, зміна особою місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання соціальних виплат.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, у рішенні від 03.05.2018 у зразковій справі про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі № 805/402/18, які, з урахуванням ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими при вирішенні спірних правовідносин.

Доводи апелянта щодо неможливості проведення страхових виплат позивачу, у зв`язку із перебуванням особової справи на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду Луганської обл. колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки Порядок № 20 визначає процедуру отримання уповноваженим органом з інформаційно - аналітичної системи Фонду відомостей, необхідних для проведення таких виплат.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до змісту листа УВД Фонду у Луганській області від 25.01.2021 № 360/02-3 із заявою про продовження щомісячних страхових виплат за місцем свого фактичного проживання (перебування) до відділень виконавчої дирекції Фонду у Луганські обл. ОСОБА_1 не звертався. За період з 01.12.2014 по 22.01.2021 нарахування таких виплат УВД Фонду у Луганській обл. та його відділеннями позивачу не здійснювалась.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання відповідача на практику Верховного Суду у постановах від 13.02.2019 по справі № 554/10889/16-а, від 20.02.2018 у справі № 711/6019/16-а, від 02.03.2018 у справах № 264/1617/17, 761/21804/17, від 14.03.2018 у справі №713/793/16, від 15.03.2018 у справі №372/2316/17, від 11.04.2018 у справі №766/13021/16-а та у постанові від 04.07.2018 у справі №296/4740/16-а, оскільки правовідносини у даній справі не є подібними.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року по справі № 520/7622/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 29.01.2021 року