Справа № 160/1391/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 лютого 2021 р. Справа № 160/1391/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши у місті Дніпрі позовну заяву ОСОБА_1 до державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Напальок Н.О., державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ульянкова С.Г., Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Напальок Н.О., державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ульянкова С.Г., Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Напальок Наталії Олександрівни від 27 травня 2020 року про завершення виконавчого провадження № 16850608;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ульянкова Сергія Геннадійовича від 27 травня 2020 року про завершення виконавчого провадження № 56422613;

- зобов`язати Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) поновити виконавчі провадження № 16850608 та № 56422613 та закінчити їх на підставі п. З ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в зв`язку зі смертю боржника) та скасувати арешти, накладені на майно (кошти) боржника, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, та скасувати інші вжиті виконавцями заходи щодо виконання рішень.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначила, що в провадженні Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебували виконавчі провадження, а саме:

- ВП № 16850608 про стягнення з ОСОБА_3 щомісячно аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 у розмірі ј частини заробітку, але не менше Ѕ частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 05.06.2002 року до повноліття дитини;

- ВП № 56422613 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 52714,50 грн.

Означені виконавчі провадження були завершені на підставі Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_3 .

При цьому, ОСОБА_3 був складений заповіт, яким на випадок його смерті все належне йому майно заповів ОСОБА_1 .

При зверненні до приватного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , оскільки на його майно, а саме, на житловий будинок АДРЕСА_1 накладено арешт, що підтверджується відповідним записом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 9765576. Означене обтяження було накладено органом державної виконавчої служби.

При зверненні із адвокатським запитом щодо надання матеріалів виконавчого провадження позивачу було відмовлено, оскільки він не є стороною виконавчого провадження у розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на те, що виконавчі провадження завершені, а арешт, накладений на майно боржника, який помер, не знятий, що унеможливлює реалізацію права позивача на успадкування належного їй за заповітом спадку, ОСОБА_1 звертається до адміністративного суду з цим позовом.

Суд при вирішенні питання відкриття провадження у справі, виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В свою чергу приписами п.3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього кодексу малозначними справами є, зокрема, справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 287 КАС України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», цей спір підлягає розгляду судом, який видав виконавчі листи у виконавчих провадженнях ВП № 16850608 та ВП № 56422613, тобто Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за правилами цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

За таких обставин, враховуючи, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне, відмовити у відкритті провадження за вказаною позовною заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 20.07.2016 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04, № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. (…) фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі та роз`яснити позивачу, що його позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у загальному місцевому суді за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 170, 171, 241 - 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 160/1391/21 за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Напальок Н.О., державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ульянкова С.Г., Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька