Справа № 140/16352/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

29 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/16352/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.

представника позивача Коляди Д.І.,

представника Галицької митниці Держмитслужби Флис Х.А., Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» до Галицької митниці Держмитслужби, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держаної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправною та скасування уніфікованої митної квитанції, стягнення митних платежів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» (далі ТОВ «Негабарит-Сервіс», позивач) звернулось із позовом до Галицької митниці Держмитслужби (далі відповідач, митний орган), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держаної казначейської служби України у Львівській області (далі ГУ ДКСУ у Львівській області, третя особа) про визнання протиправною та скасування уніфікованої митної квитанції від 02 липня 2020 року ДМ-1 серія 20906П №0010602 та стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених митних платежів в сумі 51147,46 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у даній справі судове засідання на 10:00 год. 28 грудня 2020 року (арк. спр. 23-24).

Судове засідання призначена на 10:00 год. 28 грудня 2020 року було відкладено на 11:00 год. 29 січня 2020 року у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді (арк. спр. 83-84).

На адресу суду 22 грудня 2020 року за вхідним номером канцелярії №61067/20 надійшло клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Вказане клопотання мотивоване тим, що уніфікована митна квитанція від 02 липня 2020 року серії 20906П №0010602 не підлягає скасуванню, оскільки надане позивачем платіжне доручення від 18 листопада 2020 року №37707423 виступає документом, що засвідчує оплату коштів, а не рішенням, винесеним уповноваженими митними органами. (арк. спр.72-74).

Присутні у судовому засіданні 29 січня 2020 року представники Галицької митниці Держмитслужби заявлене клопотання підтримали та просять задовольнити, представник позивача проти закриття провадження у даній справі заперечує та просить в задоволенні вказаного клопотання відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не прибула, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена (арк. спр 91-92).

Суд, заслухавши думку представників сторін та дослідивши необхідні матеріали справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у даній справі, з огляду на таке.

Пунктами 1, 5 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно- правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлений інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Згідно із пунктами 18, 19 частини першої статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною ознакою як нормативно-правового акта так і акта індивідуальної дії є обов`язковість його приписів для відповідного суб`єкта (кола суб`єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Митні органи уповноважені адмініструвати єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України згідно Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України».

Рішення митного органу про стягнення єдиного збору, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України оформлюється складанням уніфікованої митної квитанції МД-1.

В силу пункту 1.1. Порядку застосування уніфікованої митної квитанції МД-1, затвердженого наказом Державної митної служби від 04 січня 2005 року №1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2005 року №66/10346 (далі -Порядок № 1), визначені терміни і поняття, які вживаються у даного Порядку, а саме:

платежі - установлені законодавством податки й збори (обов`язкові платежі), що справляються митним органом під час митного оформлення переміщуваних через митний кордон України товарів; плата за митне- оформлення товарів поза місцем розташування митного органу або поза робочим часом, установленим для митного органу (далі - плата за митне оформлення товарів); плата за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митних органів (далі - плата за зберігання);

справляння платежів - нарахування й прийнятгя митним органом сум платежів згідно із законодавством.

За змістом пунктів 1.2. Порядку №1 уніфікована митна квитанція МД-1 (далі - УМК) застосовується під час здійснення таких операцій: прийняття на зберігання митним органом товарів відповідно до законодавства; справляння митним органом з фізичних осіб та підприємств платежів, якщо законодавством не передбачено складання вантажної митної декларації на переміщувані через митний кордон України товари; справляння митним органом з фізичних осіб грошової застави у випадках, установлених законодавством.

Отже, уніфікована митна квитанція МД-1 є документальним оформленням рішення митного органу щодо нарахування митних платежів, під час здійснення певних операцій, передбачених Порядком № 1, зокрема при справлянні єдиного збору за проїзд автомобільних транспортних засобів з перевищенням встановлених розмірів загальної маси, осьових навантажень та (або) габаритних параметрів.

Тобто, єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України, є обов`язковим митним платежем до відповідного бюджету, що справляється з платників збору та надає платникам такого збору право на переміщення товару через митний кордон.

Підтвердженням позиції позивача щодо віднесення єдиного збору до митних, платежів є Наказ Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року №1011, яким затверджені відомчі класифікатори інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, зокрема класифікатор видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами. Відповідно до зазначеного класифікатору до коду виду надходжень 070, який зазначений в оскарженій уніфікованій митній квитанції, віднесено єдиний збір, який справляється в пунктах пропуску через державний кордон України, і відноситься до інших видів бюджетних надходжень.

Судом установлено, що Галицькою митницею Держмитслужби було складено уніфіковану митну квитанцію від 02 липня 2020 року МД-1 серія 20906П №0010602 про справляння єдиного збору на загальну суму 77376,92 грн.

У свою чергу, несплата митного платежу, передбаченого уніфікованою митною квитанцією МД-1, унеможливлює переміщення товару через митний кордон, тобто для позивача уніфікована митна квитанції Галицької митниці Держмитслужби від 02 липня 2020 року ДМ-1 серія 20906П №0010602 є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, який породив обов`язки у того суб`єкта, якому вони адресовані.

Відповідно до частини першої статті 199 Митного кодексу України, граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення не може перевищувати п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур. Після завершення зазначеного строку, відповідно до пункту 5 частини першої статті 238 Митного кодексу України зазначений транспортний засіб з товаром підлягає обов`язковій передачі органів доходів і зборів на склад для зберігання.

Це свідчить про те, що сплата митних платежів, а саме єдиного збору, який справляється у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України, є обов`язковою для позивача. В противному випадку настають наслідки у вигляді обов`язковій передачі органів доходів і зборів транспортного засобу з товаром на склад для зберігання, що унеможливлює переміщення товару через митний кордон.

Відтак, оскільки уніфікована митна квитанція Галицької митниці Держмитслужби від 02 липня 2020 року ДМ-1 серія 20906П №0010602 є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом), воно є предметом спору, що надає позивачу можливість звернення до суду для захисту свого права.

Посилання відповідача на постанови Великої палати Верховного Суду від 31 січня 2019 року по справі №803/3/18 та від 06 червня 2018 року по справі № 20/1203/17 є помилковими, оскільки обставини вказаних справ є відмінними, в них оскаржувався розрахунок плати за проїзд великоваговим транспортним засобом, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, в той час у даній справі заявлено позовні вимоги про визнання протиправною та скасування уніфікованої митної квитанції від 02 липня 2020 року ДМ-1 серія 20906П №0010602, яка таким рішенням являється.

Окрім того, суд зауважує, що заявляючи клопотання про закриття провадження у справі представник відповідача жодним чином не обґрунтувала наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених митних платежів в сумі 51147,46 грн.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Галицької митниці Держмитслужби про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» до Галицької митниці Держмитслужби, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держаної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправною та скасування уніфікованої митної квитанції, стягнення митних платежів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст ухвали складено 01 лютого 2021 року.