Справа № 520/11853/2020
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 р.Справа № 520/11853/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача Вітер Геннадія Романовича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 09.09.20 року по справі №520/11853/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області, в якій просив суд першої інстанції:

- визнати протиправним та скасувати рішення ВГІРФО ГУМВС України в Харківській області, оформлене висновком "службової перевірки за фактом безпідставного документування паспортами громадянина України осіб - вихідців з кавказького регіону" від 23.09.2010 року в частині визнання паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 оформленного 06.07.2010 року Печенізьким РВ ГУМВС України в Харківській області на ім`я громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що оформлено із порушенням законодавства, визнання таким, що підлягає вилученню та знищенню;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківський області поновити паспорт громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом видачі нового паспорта громадянина України;

- вирішити питання щодо стягнення на користь громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 понесених судових витрат;

- вирішити питання щодо стягнення на користь громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві.

Представник позивача Вітер Геннадій Романович, не погодившись з вищевказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу судді Харківського окружного адміністративного суду Білової О.В. від 09.09.2020 року по адміністративній справі №520/11853/2020. Вирішити питання щодо повернення громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 судових витрат, здійснених ним у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали судді Харківського окружного адміністративного суду Білової О.В. від 09.09.2020 року по адміністративній справі №520/11853/2020.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що судом було приховано той факт, що представником позивача - адвокатом Вітер Г.Р. позов по справі №520/10049/2020 було подано значно раніше та провадження по цій справі не було відкрито. Зазначає, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року по справі №520/10049/2020 у зв`язку з недоліками позовної заяви позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу термін - п`ять робочих днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви. Вказує, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року по справі №520/10049/2020 заяву представника ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви було задоволено, а позовну заяву було повернуто позивачу. Вказаною ухвалою було роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Зазначає, що позивач із дотриманням строку звернення до суду та в межах шестимісячного строку, передбаченого ст.122 КАС України, на реалізацію свого права, передбаченого ч.1 ст.5 КАС України через свого представника - адвоката Вітер Г.Р, після отримання усіх необхідних доказів протиправних дій Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області відносно нього, збору та отримання від органів Державної влади усіх нормативно - правових документів, якими підтверджено факт ліквідації у 2011 році ВГІРФО ГУМВС України в Харківській області та створення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, як правонаступника, звертається до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити дії. Вказує, що справа отримує реєстраційний №520/11853/2020 та після автоматичного розподілу, до якого позивач не має жодного відношення та доступу, була направлена на; розгляд судді Біловій О.В. Посилається, що 08.09.2020 року позивачем, після позичення коштів, було сплачено судовий збір відповідно до вимог п.2 ч.3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", за дві вимоги немайнового характеру на суму 1681,60 грн., проте ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року по справі №520/11853/2020 позовну заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській, області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві. Посилається на упередженість судді першої інстанції. Зазначає, що позивач був позбавлений права на ефективний захист його прав, свобод та інтересів від порушень з боку відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до ст.304 КАС України, не скористався.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що дії представника позивача є зловживанням процесуальними правами та такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства, а тому з огляду на приписи ч.3 ст.45 КАС України наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 ст. 45 КАС України визначено, що суд з урахуванням конкретних обставин справи може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Слід враховувати, що наведений у ч.2 ст.45 КАС України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.3 ст.45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що факт зловживання процесуальними правами передбачає певні санкції, визначені КАС України, однак не позбавляє особу в праві звернутися до суду з позовом до суду у відповідності до процесуальних норм законодавства.

Колегія суддів звертає увагу, що посилання скаржника на упередженість судді першої інстанції є такими, що належним чином не обґрунтовані та доведені.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (фактично підставою для її ухвалення) суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням обставин звернення представника позивача до Харківського окружного адміністративного суду з позовними заявами по справам №№ 520/10049/2020, 520/11853/2020 на підставі норм ч. 2,5 ст.44, ч.1,2 ст.45 КАС України останній визнає дії представника позивача зловживанням процесуальними правами та вважає їх такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року по справі №520/10049/2020 у зв`язку з недоліками позовної заяви позовну заяву було залишено без руху. Надано позивачу термін - п`ять робочих днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з поданням відповідної заяви, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року по справі №520/10049/2020 заяву представника ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви було задоволено. Позовну заяву було повернуто позивачу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наведеною вище ухвалою було роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 07.09.2020 року позивач повторно звернувся з позовом до суду до того самого відповідача і з тими ж самими вимогами, що і при подачі позовної заяви по справі №520/10049/2020.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями за вказаним позовом справі присвоєно номер 520/11853/2020, а головуючим суддею (суддею - доповідачем) визначено Білову О.В. (а.с. 12).

08.09.2020 року, представником позивача - адвокатом Вітер Г.Р. було подано заяву по справі №520/11853/2020, в якій останній просив долучити до матеріалів адміністративної справи оригінал платіжного доручення про сплату громадянином ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1681, 60 грн. за вимоги немайнового характеру та відкрити провадження по справі, додавши до вказаної заяви відповідну квитанцію суму 1681, 60 грн.

Тобто, фактично представником позивача було самостійно вчинено дії, які були направлені на усунення недоліків позовної заяви та відкриття провадження по справі №520/11853/2020.

Як вбачається з приписів п.2 ч.2 ст.45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Тобто, по - перше визнання зловживанням процесуальними правами дій учасників судового процесу та їхніх представників є правом суду, а по - друге підставою для вчинення таких дій судом повинні бути конкретні обставини справи та відповідно підстави для застосування заходів, передбачених вказаною нормою, а саме подання декількох (тобто, два і більше) позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох (тобто два і більше) позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу (ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року) дійшов передчасного та належним чином немотивованого висновку щодо наявності підстав, у відповідності до п.2 ч.2 ст.45 КАС України для визнання дій представника позивача зловживання процесуальними правами, оскільки обставини даної справи не дають підстав для чіткого висновку, що позивач подав позов в межах цієї справи з метою маніпуляцією автоматизованим розподілом справ між суддями.

Доводи суду першої інстанції про те, що судовий збір був сплачений позивачем та докази його сплати подані до суду представником позивача лише 08.09.2020, тобто після автоматичного розподілу справи між суддям, колегія суддів відхиляє, оскільки фактично позивачем було подано докази сплати судового збору на наступний день після подання позовної заяви і відповідно не можуть однозначно вказувати на вчинення представником позивача дій, метою яких є маніпуляція автоматичним розподілом справ між суддями.

Представник позивача обґрунтовує неможливість сплати судового збору на час подання позову (07.09.2020) по даній справі, потребами в придбанні у період карантину продуктів харчування, засобів особистої гігієни та захисту від інфекції "короновірус COVID-19", а також необхідністю лікування хвороби - придбання ліків, що мало наслідком - відсутність коштів для сплати судового збору в день звернення з позовом до суду першої інстанції, що фактично наявними матеріалами справи не спростовується.

Колегія суддів зазначає, що сам факт повторного звернення з аналогічними позовом до того само ж відповідача без сплати судового збору (не одночасно) після повернення позовної заяви, відповідно до ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року по справі №520/10049/2020, ще достеменно не свідчить про подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, в розумінні ч.2 ст.45 КАС України і не є достатнім свідченням зловживання процесуальними правами представником позивача.

З урахуванням наведеного, всі інші доводи не впливають на вирішення даної справи, враховуючи порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ст.45 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Частиною 3 ст. 312 КАС України визначеної, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що внаслідок порушення норм процесуального права суд першої інстанції дійшов помилкового та необґрунтованого висновку щодо наявності у відповідності до ч.3 ст.45 КАС України підстав для повернення позовної заяви, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції (ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року) скасуванню з направленням даної справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо вимог скаржника про вирішення питання щодо повернення громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 судових витрат, здійснених ним у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали судді Харківського окружного адміністративного суду Білової О.В. від 09.09.2020 року по адміністративній справі №520/11853/2020, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Стаття 139 КАС України передбачає можливість розподілу судових витрат при повному чи частковому задоволенні позовних вимог.

Частиною 1 ст.4 КАС України визначено, що судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.

Колегія суддів зауважує, що необхідно розрізняти судові рішення, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання, від рішень, якими вирішуються, вимоги позовної заяви, апеляційної чи касаційної скарги.

Закінчення розгляду справи є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції.

Колегія суддів зауважує, що в даному випадку рішення (ухвала) суду апеляційної інстанції про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції не є судовим рішенням, ухваленням якого завершується розгляд справи.

Отже, оскільки приписами КАС України не передбачено можливості повернення судових витрат у разі прийняття апеляційним судом рішення про скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а тому в даному випадку такі вимоги скаржника не підлягають задоволенню. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що скаржником в апеляційній скарзі не зазначено, які саме конкретно він поніс судові витрати у зв`язку з апеляційним переглядом оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року по справі №520/11853/2020 скасувати.

Направити справу №520/11853/2020 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 01.02.2021 року