Справа № 826/15229/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Київ № 826/15229/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (надалі - Відповідач) із позовом, у якому просить зобов`язати Відповідача внести до актового запису про народження ОСОБА_1 №5214 від 05.12.1987 та до Державного реєстру актів цивільного стану громадян наступні зміни: в графі дата народження зазначити « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2018 відкрито спрощене провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що контролюючим органом безпідставно відмовлено у внесенні змін до актового запису та до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про дату народження Позивача, шляхом виправлення допущеної помилки в такій даті.

Відповідачем надано відзив на позов, у якому зазначено, що дата, зазначена в актовому записі про народження є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується до спростування в судовому порядку. Оскільки документальне підтвердження факту народження Позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також допущення помилки при складанні актового запису відсутнє, то підстави для внесення змін, про які просить Позивач, відсутні.

Судом встановлено, що найменування Відповідача змінено з Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві на Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернулась до Відповідача з метою проведення державної реєстрації розірвання шлюбу на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києві від 16.02.2016 №754/15905/15-ц.

Під час перевірки документів, Відповідачем повідомлено про виявлення невідповідності в актовому записі про народження Позивача №5214 від 05.12.1987 та свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 05.12.1987.

Так, в актовому записі про народження Позивача №5214 від 05.12.1987, зробленому Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зазначено дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.12.1987, виданого цим же органом вказано дату народження Позивача - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З метою усунення виявлених розбіжностей, Позивачем подано заяву Відповідачу про внесення змін до актового запису про народження Позивача №5214 від 05.12.1987 щодо дати народження.

Відповідачем за результатом розгляду заяви Позивача прийнято рішення, яке оформлено висновком №4 від 03.03.2018 про відмову у внесенні змін до актового запису про народження, у зв`язку з розбіжностями дати народження дитини та відсутності підтверджуючих документів.

Не погоджуючись із прийнятим Відповідачем рішенням та вважаючи його протиправним, а свої права та інтереси порушеними, Позивач звернулась за їх захистом до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VI.

Згідно із положеннями статті 2 вказаного Закону державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

У відповідності до статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис та за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджено наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011.

Відповідно до пункту 2.13 вказаних Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

2.13.1 рішення суду, зокрема, про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

2.13.2 постанова адміністративного суду;

2.13.3 висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичного представництва чи консульської установи України.

Положеннями підпункту 2.15.9 пункту 2.15 вказаних Правил передбачено, що висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається: якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази з урахуванням вказаних норм чинного законодавства та доводів учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що Відповідачем під час прийняття висновку №4 від 03.03.2018 не порушено вимог Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

В обґрунтування позовної заяви Позивачем не зазначено які безпосередньо норми вказаного законодавства порушено Відповідачем. Крім того, Позивач не просить визнати протиправним та скасувати висновок №4 від 03.03.2018.

Позовну заяву подано Позивачем з метою усунення розбіжностей у документах щодо дати народження.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України суд адміністративної юрисдикції не наділений повноваженнями встановлювати факти, що мають юридичне значення, у тому числі дати народження фізичної особи.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним способом захисту порушеного права Позивача буде рішення суду, зокрема, про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно із частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 7 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

З вищевикладеного слідує, що належним способом захисту прав Позивача буде звернення до місцевого суду із вимогами щодо встановлення факту народження ОСОБА_1 в певний час.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Позивачем у даному випадку обрано не належний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для прийняття рішення про відмову в позові, оскільки, за відсутності судового рішення про встановлення факту народження Позивача саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимоги про зобов`язання Відповідача внести зміни до актового запису про народження та до Державного реєстру актів цивільного стану громадян є передчасними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 02225, місто Київ, пр-т Маяковського, 15).

Суддя Н.М. Клименчук