Справа № 160/15788/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
1) наказ №3150-п від 25.11.2020 року Про проведення фактичної перевірки ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН»;
2) наказ №3151-п від 25.11.2020 року Про проведення фактичної перевірки ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН»;
3) наказ №3152-п від 25.11.2020 року Про проведення фактичної перевірки ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН»;
4) наказ №3153-п від 25.11.2020 року Про проведення фактичної перевірки ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН».
В обґрунтування позовних вимог Товариство посилалось на протиправність оскаржених наказів, які на думку останнього, прийняті контролюючим органом з порушенням приписів підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового Кодексу України. Вказані обставини позивач пов`язує з відсутністю у спірних наказах конкретних підстав для проведення перевірки, окрім посилання на норми Податкового Кодексу України.
Ухвалою суду від 30.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
02.12.2020 року адресу суду від відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що приймаючи оскаржувані накази, діяв у спосіб, передбачений законодавством України. Відповідач зазначив, що проведення перевірки з підстав, визначених у наказах, не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства, як помилково вважає позивач, а лише передбачає наявність у контролюючого органу відповідних функцій, зокрема: функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Виходячи з викладеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
29.12.2020 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовують доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Зі змісту вказаних наказів вбачається, що керуючись ст. 191, ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі . 80.2.5 п.п. 80.2.2 п. 80.2, ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі - Податковий кодекс) наказано:
На підставі оскаржуваних наказів відповідачем здійснено виїзд за адресами Товариства, однак у допуску до перевірки їм було відмовлено, про що складено відповідний акт недопуску до проведення перевірки від 25.11.2020 року.
На думку Товариства, вказані в оскарженому наказі підстави проведення перевірки не відповідають меті та предмету фактичної перевірки, у зв`язку з чим і звернулося до суду із вимогою про їх скасування.
Натомість контролюючий орган вважає, що такі накази прийнято з дотриманням законодавчо визначеної процедури, а визначені у ньому питання перебувають у площині фактичних перевірок.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України (надалі також - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Положеннями статті 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом:
- ведення обліку платників податків;
- інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів;
- перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
- моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки , та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Згідно з пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Приписами статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі,
- найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Отже, підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Отже, суд вказує, що в даній справі підлягає дослідженню, які саме порушення допустив позивач, що могло б бути підставою для проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та підлягає встановленню наявність у спірних наказах посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють.
Зі змісту даного листа видно, що контролюючим органом здійснюється аналіз та співставлення інформації щодо основних показників діяльності суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі тютюновими виробами.
Таким аналізом контролюючого органу встановлено, що діяльність окремих підприємств у цій сфері здійснюється з ймовірними порушеннями вимог законодавства, що регулює обіг підакцизних товарів, здійснюється виробництво тютюнових виробів у незначних обсягах попри велику кількість пропозицій на ринку.
У зв`язку з цим, на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Кодексу, необхідно організувати та провести фактичні перевірки у місцях провадження діяльності суб`єктів господарювання, що зазначені у додатку.
При цьому, суд зазначає, що ст. 80 Податкового кодексу України не містить таку підставу проведення фактичної перевірки, як розпорядження вищого органу без зазначення фактів порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
1) наказ №3150-п від 25.11.2020 року Про проведення фактичної перевірки ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН»;
2) наказ №3151-п від 25.11.2020 року Про проведення фактичної перевірки ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН»;
3) наказ №3152-п від 25.11.2020 року Про проведення фактичної перевірки ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН»;
4) наказ №3153-п від 25.11.2020 року Про проведення фактичної перевірки ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський