Справа № 420/9281/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9281/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ Сервіс» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2020/000355/2 від 18.09.2020 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ Сервіс» до Київської митниці Держмитслужби, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA100000/2020/000355/2 від 18.09.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 27.08.2020 року декларантом ТОВ «ТБ Сервіс» було подано до Київської митниці ДМС України митну декларацію №UA 100070/2020/428242 для оформлення вантажу Посуд столовий виготовлений з фарфору торговельної марки - "KAMELIYA". Країна виробництва - CN. Виробник: LIANFENG (НК) INDUSTRY LIMITED. 18.09.2020 року інспектором Київської митниці ДМС України Проданом В.С. було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2020/000355/2. Позивач зазначає, що отримане рішення не містить в собі достатніх, передбачених законом підстав для його прийняття, інспектор зазначає про нібито не можливість визначення митної вартості та наявність нібито розбіжностей у поданих до митного оформлення документів, проте, на думку представника ТОВ «ТБ Сервіс» рішення про коригування митної вартості є протиправним та ґрунтується не на законі, а на безпідставних висновках та власних переконаннях самого інспектора.

Ухвалою суду від 24.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.10.2020 року.

20.10.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який відповідач зазначає, що під час перевірки наданих до митного оформлення документів встановлено що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, відповідно до статті 53 МК України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

23.11.2020 року від представника позивача засобами електронного зв`язку надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов.

23.11.2020 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.12.2020 року.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року зупинено провадження у справі до 29.01.2021 року.

29.01.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

02.07.2020 року між компанією LIANFENG (НК) INDUSTRY LIMITED (Китай) (продавець) та ТОВ «ТБ Сервіс» (покупець) укладено контракт № 200706, за умовами якого продавець продає, а покупець купує промислові товари, а також, інші товари в асортименті, кількості і за цінами, вказаними в інвойсах (рахунках постачальника), які є невід`ємною частиною даного контракту.

Пунктом 4.1 договору передбачено, продавець поставляє товар, який продається згідно з даним контрактом на умовах FOB-SHEKOUКитай, або інші умови поставки вказані в інвойсі.

Відповідно до п.п. 5.1.3 п. 5.1 контракту, оплата за товар може бути здійснена до його отримання (передоплата), а також, допускається відстрочка платежу до 160 календарних днів, згідно з інвойсами.

На виконання умов зазначеного контракту компанія LIANFENG (НК) INDUSTRY LIMITED (Китай) поставила ТОВ «ТБ Сервіс» партію товару: Чашка з блюдцем 200мл арт. 2046 у кількості 900 шт. Чашка з блюдцем 250мл арт. 2047 у кількості 900 шт. Чашка з блюдцем 470мл арт. 2048 у кількості 720 шт. Чашка з блюдцем 400мл арт. 2049 у кілько сті 720 шт. Чашка з блюдцем 200мл арт. 2357 у кількості 900 шт. Набір чайний 200мл арт. 1755 у кількості 690 наборів. Чашка з блюдцем 230мл арт. 2358 у кількості 900 шт. Набір чайний 230мл арт. 1756 у кількості 360 наборів. Набір кавовий 200мл арт. 1542 у кількості 720 наборів. Чашка з блюдцем 200мл арт. 2359 у кількості 900 шт. Набір чайний 200мл арт. 1757 у кількості 360 наборів. Набір кавовий 90мл арт. 1543 у кількості 720 наборів. Чашка з блюдцем 320мл арт. 2360 у кількості 900 шт. Набір чайний 320мл арт. 1758 у кількості 360 наборів. Набір кавовий 90мл арт. 1544 у кількості 600 наборів. Пакування-картонні короби Країна виробництва - CN. Виробник: LIANFENG (НК) INDUSTRY LIMITED.

З метою здійснення митного оформлення товару позивач до Одеської митниці Держмитслужби 27.08.2020 року подав митну декларацію №UA100070/2020/428242, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

ТОВ «ТБ Сервіс» до митного оформлення було надано:

- пакувальний лист № INV20070/01 від 06.07.2020 року; рахунок-фактуру (інвойс) № INV20070 від 06.07.2020 року; коносамент QFL20070732 від 15.07.2020 року; автотранспортну накладну № 65 від 25.08.2020 року; декларацію про походження товару № INV20070 від 06.07.2020 року; платіжний документ № 40 від 21.07.2020 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 34 від 178.08.2020 року; платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 4389 від 19.08.2020 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 19-08-2020 від 19.08.2020 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 06.07.2020 року; висновок експерта № Фц-20/655 від 25.08.2020 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 200706 від 02.06.2020 року; договір (контракт) про перевезення № 14/08-14 від 14.08.2014 року; акт зважування від 23.08.2020 року; копія митної декларації країни відправлення № 40693469 від 07.07.2020 року.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

17.09.2020 року декларант надав до митного органу пояснення № 4879-20.

18.09.2020 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2020/000355/2 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100070/2020/00422.

З огляду на рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2020/000355/2 від 18.09.2020 року, відповідачем були виявлені наступні розбіжності у документах, які були надані позивачем:

1) Для підтвердження витрат на транспортування надано рахунок від 18.08.2020 №34 та довідку про транспортні витрати видані ТОВ «УКРТРАНС- МАРІН» від 18.08.2020 №34. Однак, відповідно до наданих товаротранспортних документів, а саме коносаменту, дана компанія не зазначена як безпосередній виконавець транспортних послуг. Отже, відбулося залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару;

2) Відповідно до ст. 254 Кодексу, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації, декларант забезпечує переклад документів за власний рахунок. Разом с тим, декларантом не забезпечено переклад митних декларацій країни-відправлення;

3) Прайс-лист від 06.07.2020, надано тільки на ту позицію товару, яка стосуються митного оформлення, а не на всю продукцію виробника та носить адресний характер, тобто має суб`єктивну спрямованість, що свідчить про суб`єктивну спрямованість та суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців;

4) Торгівельна марка товару в експертній довідці від 25.08.2020 № Фц-20/655 відмінна від торгівельної марки оцінюваного товару;

5) Судно зазначене в коносаменті від 15.07.2020 № QFL20070732 не відповідає інформації зазначеній в митній декларації;

6) Транспортна довідка від 19.08.2020 №19-08-2020 видана відповідно до інформації судноплавної лінії ONE, інформація про яку відсутня в наданих документах.

Також, за результатами розгляду основних та додаткових документів відповідачем встановлено наступне:

1) Відомості зазначені в наданому перекладі митної декларації країни відправлення №40693469 не відповідають оригіналу. Крім того, в експортній МД вартість товару не відповідає вартості в рахунку від 06.07.2020 №INV20070;

2) Рахунок на оплату від 18.08.2020 №34 та платіжне доручення від 19.08.2020 №4389 містять інформацію лише про витрати на транспортування. В той же час, відповідно до наданої декларантом інформації, відбулось перевантаження товару. Проте, інформація про витрати на експедиційні послуги та послуги з вивантаження/завантаження товару відсутня;

3) Експертна довідка від 25.08.2020 № Фц-20/655 прийнята до уваги митницею, але не може бути підставою для визнання митної вартості. В наведених експертом джерелах відсутня інформація щодо всіх артикулів товарів, що оцінюються. Крім того, експертом не враховано виробника товару, що може суттєво впливати на вартість товару;

4) В наданому наряді від 19.08.2020 зазначено, що товар доставлено по лінії Ocean network express pte. Ltd. В той же час, в наданих до митниці документах відсутня інформація щодо зазначеного підприємства, (пунктом 6 частини 2 статті 53 Кодексу передбачено подання декларантом транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару).

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено наступне.

З приводу зауважень відповідача щодо наданих до митного оформлення документів, що підтверджують витрати на транспортування товару, суд зазначає наступне.

14.08.2014 року між ТОВ «УКРТРАНС-МАРІН» та ТОВ «ТБ Сервіс» укладено договір організації транспортного експедирування № 14/08-14, пп. 2.1.1 передбачено право ТОВ «УКРТРАНС-МАРІН» укладати договори та угоди з перевізниками, портами, складами, суднохідними компаніями/їх агентами, експедиторами та іншими організаціями, які резидентами або нерезидентами, для виконання своїх обов`язків за вказаним договором.

Розділ 3 вказаного договору передбачає, що витрати тв. Інші платежі, які оплачуються виконавцем в інтересах клієнта та пов`язані з виконаннями умов вказаного договору оплачуються ТОВ "ТБ Сервіс" на розрахунковий рахунок ТОВ «УКРТРАНС-МАРІН» на основі отриманого рахунку.

Суд встановив, що позивач до митного оформлення надав рахунок на оплату № 34 від 18.08.2020 року, що виставлений ТОВ «УКРТРАНС-МАРІН» та платіжне доручення № 4389 від 19.08.2020 року, що є достатніми доказами на підтвердження транспортних витрат.

Також, позивач надав договір транспортного експедирування № 080720Ю-УТМ від 08.07.2020 року, на підтвердження факту залучення контрагентом позивача ТОВ «УКРТРАНС-МАРІН» підприємства ТОВ «Юнітекс Ейч-Ді» для надання на користь позивача транспортно-експедиторських послуг.

Щодо ненадання підприємством позивача відомостей щодо судноплавної лінії, суд зазначає, що відповідач в оскаржуваному рішенні не зазначає, яким нормативно-правовим актом передбачено обов`язок декларанта надання вказаних відомостей та яким чином відсутність вказаних відомостей впливає на визначення витрат на транспортування та, взагалі, митної вартості товару.

Згідно зі ст. 133 Кодексу торговельного мореплавства, за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов`язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

Фрахтувальником і фрахтівником визнаються особи, що уклали між собою договір фрахтування судна (чартер).

Відповідно до ст. 170 Кодексу торговельного мореплавства, всі належні перевізнику платежі сплачуються відправником вантажу (фрахтувальником).

У випадках, передбачених договором відправника (фрахтувальника) з перевізником, а при перевезенні в каботажі - чинними на морському транспорті України правилами, допускається переведення платежів на одержувача.

Одержувач зобов`язаний при прийманні вантажу сплатити перевізнику, якщо це не було зроблено раніше вантажовідправником (вантажоодержувачем), належний фрахт, внести плату за простій, відшкодувати зазначені перевізником витрати, пов`язані з вантажем, а у випадку загальної аварії - зробити аварійний внесок або надати належне забезпечення.

Перевізник може не видавати вантаж до виплати сум або надання забезпечення, зазначених у частині третій цієї статті.

Згідно з рахунком № 34 від 18.08.2020 року позивач сплатив на користь ТОВ «УКРТРАНС-МАРІН» 52155,00 грн., що є відшкодуванням витрат на фрахт ККFU8120931, що включає в себе відшкодування послуг з перевезення товару з порту відправлення в порт призначення, тобто з урахуванням вивантаження/завантаження товару.

Суд зазначає, що ненадання до митного оформлення перекладу копії митної декларації країни відправлення, жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару. Відповідач не надав суду та не зазначив у рішенні про коригування митної вартості, які саме складові митної вартості товару неможливо перевірити без дослідження перекладу декларації країни відправлення.

Крім того, разом з повідомленням №4879-20 від 17.09.2020 року, позивач надав відповідачу переклад митної декларації країни відправлення. Доводи ж відповідача щодо того, що відомості в наданому перекладі митної декларації країни відправлення №40693469 не відповідають оригіналу та щодо невідповідності вартості товару, зазначені в експортній МД, вартості в рахунку від 06.07.2020 №INV20070, суд не приймає до уваги, оскільки позивач не може відповідати за правильність заповнення митної декларації країни відправлення. Вартість товару, згідно з умовами контракту № 200706 від 02.06.2020 року визначається в інвойсах, а не в митній декларації країни відправлення.

Щодо тверджень митного органу про суб`єктивну спрямованість прайс-листа від 06.07.2020 року, суд зазначає, що наданий до митного оформлення документ містить в собі відомості фірми виробника товару, вартість товарів, дату його видачу, покупця, умови поставки, містить печатку підприємства та підпис посадової особи, телефони та адресу виробника. Відповідач не надає суду доказів на підтвердження того, яким чином, складений у такому форматі прайс-лист впливає на митну вартість товару, тоді як суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є саме ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Щодо зауважень митного органу до експертної довідки від 25.08.2020 року № Фц-20/655, суд зазначає, що згідно з листом № 09/09-1 від 09.09.2020 року, при складанні експертної довідки від 25.08.2020 № Фц-20/655 експертом була допущена технічна помилка та замість належного найменування торгівельної марки ТМ «KAMELIYA», зазначено ТМ «S&T».

Експертна довідка від 25.08.2020 року № Фц-20/655 виготовлена провідним спеціалістом Київської обласної (регіональної) торг ново-промислової палати, тобто уповноваженим суб`єктом.

Доводи митного органу з приводу того, що вказана довідка не може бути підставою для визнання митної вартості суд не приймає до уваги, оскільки незгода відповідача із відомостями, що зазначені в експертній довідці не є підставою для неврахування вказаної довідки під час перевірки митної вартості товару. Експертна довідка містить відомості про виробника товару.

Щодо тверджень митного органу про те, що судно зазначене в коносаменті від 15.07.2020 № QFL20070732 не відповідає інформації зазначеній в митній декларації, суд вважає, що відповідач безпідставно не врахував факт перевантаження контейнера, яке відбулось в порту Туреччини на судно, яке прибуло до Одеси, про що позивач надав відповідні пояснення 17.09.2020 року.

Також, інформація про прибуття контейнеру на відповідному судні підтверджується нарядом № 65 від 19.08.2020 року.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості та картка відмови, що прийняті на підставі встановлених відповідачем розбіжностей, є такими, що належать до скасування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що відповідач по справі прийняв рішення про коригування митної вартості, за відсутністю обґрунтованих підстав вважати заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів неповними, недостовірними чи з розбіжностями, у зв`язку з чим, під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Митного кодексу України, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, за наявності законних підстав для застосування основного методу за ціною договору.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2725,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4407 від 21.09.2020 року, який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 205, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ Сервіс» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2020/000355/2 від 18.09.2020 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA100000/2020/000355/2 від 18.09.2020 року.

Стягнути з Київської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ Сервіс» () суму сплаченого судового збору в розмірі 2725,38 коп. (дві тисячі сімсот двадцять п`ять гривень тридцять вісім копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТБ Сервіс» (; вул. Василя Стуса, 2Д, каб. 312, м. Одеса, 65033).

Відповідач Київська митниця Держмитслужби (; бульв. Вацлава Гавела, буд. 8-А, м. Київ, 03124).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 02 лютого 2021 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.