Справа № 754/11047/20
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/8/21
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2021 рокуДеснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

за відсутності сторін

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ребз П1 31ОП51 Управління патрульної поліції міста Києві лейтенанта поліції Капленка Сергія Вікторовича, Управління патрульної поліції міста Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 через представника - Ковальчука В.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вищезазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що 15 серпня 2020 року інспектором ребз П1 310П51 УПП в м. Київ ДПП лейтенантом поліції Капленко С.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серія ДП18 №618963, згідно якої ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 ,15 серпня 2020 року о 17 год. 45 хв. в місті Києві по вулиці Антоновича 176, в якій зазначено: водій керував ТЗ здійснив стоянку в смузі громадського транспорту поблизу дорожнього знаку 5.8. чим порушив п.17.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.На підставі зазначеної постанови до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 510 грн. 00 коп. Також Позивач зазначив, що не порушував правила дорожнього руху та не здійснював стоянку в смузі громадського транспорту поблизу дорожнього знаку 5.8.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги Позивач зазначає, що Позивачем на незаконну вимогу Відповідача було здійснено зупинку.На законну вимогу Позивача надати йому доказ, який підтверджує наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях, Відповідачем було безпідставно відмовлено в надані такого доказу.

В обґрунтування незаконності та необґрунтованості постанови Позивач вказує, що інспектор не надав йому можливості, згідно статті 268 КУпАП скористатися своїм правом ознайомитися з матеріалами справи, надати свої пояснення, заявити клопотання про залучення свідків та дачі їх пояснень по справі.

Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд:

1.Визнати протиправною постанову серія ДП18 №618963 від 15 серпня 2020 року у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. складену інспектором ребз ПІ 310П51 УПП в м. Київ ДПП лейтенантом поліції Капленко Сергієм Вікторовичем щодо її винесення;

2. Постанову серія ДП18 №618963 від 15 серпня 2020 року у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про застосування адміністративного стягнення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. за адміністративним правопорушенням передбаченим за ч. З ст. 122 КУпАП - скасувати;

3. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення;

4. Стягнути солідарно з державного бюджету та інспектора ребз ПІ 310П51 Управління патрульної поліції міста Києва лейтенанта поліції Капленка Сергія Вікторовича на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) - 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. - сплачений штраф;

5. Стягнути солідарно з державного бюджету та інспектора ребз ПІ 310П51 Управління патрульної поліції міста Києва лейтенанта поліції Капленка Сергія Вікторовича на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) - 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. - витрати на правничу (правову) допомогу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 вересня 2020 року відкрито провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ребз П1 31ОП51 УПП міста Києві лейтенанта поліції Капленка С.В., УПП м. Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Визначено строк подання відзиву відповідача на позов до 01 листопада 2020 року.

Відповідач скористався своїм процесуальним правом на подання Відзиву, та 02 листопада 2020 року у порядку ст. 162 КАС України на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву про скасування постанови, в якому Відповідач просив в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідач зазначає, що відповідно до Постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №618963від 15.08.2020 року Позивач керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначено дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР України - на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій зупинці та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого Відповідачем винесена вказана Постанова, якою Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в сумі 510 грн. 00 коп.

Вимоги Позивача Відповідач вважає безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню, оскільки саме Відповідач за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення Позивача, Відповідач, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним Капленка С.В. у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.З ст.122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн 00 коп, що в межах санкції даної статті. Після чого Позивача було ознайомлено з винесеною Постановою, та повідомлено йому порядок її оскарження Постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст.ст.307, 308 КУпАП.

Відповідач наголосив, що доводи Позивача щодо відсутності у нього спеціальних знань в галузі права та неможливості здійснення захисту у відновлені порушених прав не відповідають дійсності та є хибними. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру адвокатів України - Ясинецький О.А. має право здійснювати індивідуальну адвокатську діяльність, має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4623 від 26.07.2011 року та успішно здійснив підвищення кваліфікації за 2020 рік, а тому слід відмовити в цій частині позовних вимог.

06.11.2020 року Позивачем було подано Відповідь на відзив, в якому зазначено, що постанова винесена із порушенням КУпАП, без дотриманням вставленої процедури, без наявності допустимих та належних доказів та те, що Позивач не порушував пункт п. 17.1 ПДР - не здійснював стоянку в смузі громадського транспорту, саме тому позовні вимоги Позивача є законними та такими, які підлягають задоволенню.

Позивач в судові засідання не з`являвся, подав заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Таким чином, суд дійшов висновку, про розгляд справи за відсутністю учасників справи, на підставі поданих до суду документів.

У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання не здійснювалось.

З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та дав їм правову оцінку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 15 серпня 2020 року інспектором ребз П1 31ОП51 ДПП у м. Києві лейтенантом поліції Капленко С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №618963.

Вказаною постановою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 15 серпня 2020 року о 17 год. 45 хв. в м. Київ, по вул. Антоновича, 176, водій керуючи ТЗ «Mercedes-Benz» державний номер НОМЕР_1 здійснив стоянку в смузі громадського транспорту поблизу дорожнього знаку 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР - на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій зупинці та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ч. 3ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.17.1 ПДР,на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Дорожній знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» позначає дорогу, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, за змістом постанови ЕАК №2453822 від 28.04.2019 року, позивач визнаний винуватим в тому, що здійснив рух на смузі для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.11.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 8.4 ПДР України встановлює розподіл дорожніх знаків на групи, зокрема попереджувальні знаки, знаки пріоритету, заборонні знаки, наказові знаки, інформаційно-вказівні знаки, знаки сервісу та таблички до дорожніх знаків.

Так, дорожній знак 5.8, позначає не смугу, а дорогу для руху маршрутних ТЗ. Доказів встановлення будь-якого із зазначених знаків на ділянці дороги, по якій здійснював рух позивач, відповідач суду не надав. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач рухався з порушенням п.17.1 ПДР і такі дії з його боку мали місце саме в силу його умисних дій, а не з об`єктивних причин наявність перешкод для руху по смузі не для маршрутних ТЗ, порушення іншими учасниками Правил дорожнього руху України.

Суд дійшов висновку, що Позивачем доведено невинуватість, оскільки процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, то факт умисного вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Відповідно до положень ч.6 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні судом встановлено, що складаючи постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача, інспектор патрульної поліції не надав належної оцінки доводам позивача з приводу причин його зупинки в даній дорожній ситуації, а також наявності правомірних підстав для здійснення такої зупинки.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідач, відповідно до ст.78 КАС України, не надав доказів в обґрунтування складання оскаржуваної постанови та скоєння позивачем порушення ПДР України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому позов в цій частині заявлених вимог підлягає задоволенню.

При цьому, адміністративний позов не може бути задоволено в повному обсязі, оскільки суд, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, може прийняти лише одне із рішень, передбачених ч.3 ст. 286 КАС України. У зв`язку з чим в задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст.9,22,121,251,258,289,293 КУпАП, та керуючись ст.ст.9,72-77,242,244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ребз П1 31ОП51 Управління патрульної поліції міста Києві лейтенанта поліції Капленка Сергія Вікторовича, Управління патрульної поліції міста Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії ДП 18 № 618963 від 15 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2021 року.

Суддя І.А. Галась