Справа № 560/3847/19
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3847/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

26 січня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року (м. Хмельницький, 23 листопада 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 26.07.2019 року № №, №, №, якими збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів та застосовані штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 213688,80 грн. Визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Хмельницькій області про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2019 року №Ф-, згідно з якою у позивача існує недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 126706,14 грн. Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.07.2019 року № в сумі 63353,07 грн, прийняте щодо позивача.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ГДРІ відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб, самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Хмельницькій області Бакальцем Василем Васильовичем проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору до бюджету, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

За результатами проведеної перевірки складено Акт від 08.07.2019 №0519/22-01-13-03/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення норм податкового законодавства, а саме: п. 164.6 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п 171.1 ст. 171, абз. "а" п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України позивачем не сплачувався до бюджету податок на доходи з фізичних осіб під час виплати оподаткованого доходу в сумі 103668,66 грн.; пункту 1 частини 1 статті 4, пункту 1 частини 1 статті 7, частини 5, частини 7, ст.8, частини 2, ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VІ. Позивачем занижено суму єдиного внеску з сум заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору на суму 126706,14 грн; п.п. 168.2.1 п.168.2, п.п. 168.4.1 п. 168,4 ст. 168, п. 16.1 підрозділу 10 розділ XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ Податкового Кодексу в результаті чого позивач не сплачував до бюджету військовий збір з найманих працівників на загальну суму 8639,05 грн; п.п."б", "г" п. 176.2 ст. 176 розд. IV, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ із змінами та "доповненнями, п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5, п.3.6, п.3.7, п.3.11 ст.3 "Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на, користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" відповідно до наказу Міністерства Фінансів України № 4 від 13.01.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за № 111/26556, в результаті чого подано з недостовірними відомостями, та не у повному обсязі, звіт форми 1 ДФ за І - ІV квартали 2016-2018 та не відображено суму податку необхідну до утримання з сум нарахованих даній особі доходів із зазначенням 101 ознаки доходу, що призвело до збільшення податкових зобов`язань платника податку; п.44.1, п.44.3, п.44.5 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України за № 2755-VІ від 02.12.2010, щодо надання не в повному обсязі документів, щодо ведення документів стосовно працевлаштування найманих працівників; позаплановою виїзною перевіркою встановлено використання праці 49 (сорока дев`яти) працівників без належного оформлення трудових відносин, які були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим позивачем порушено: - ст. 2, ст.3, ст.21, ч.1 ст. 24, ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

На підставі висновків акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 №, яким позивачу в зв`язку з порушенням п. 164.6 ст. 164, п. 167.1, ст. 167, п.п. 168.1.2. п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, абз. "а" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 196309,91 грн, що складається з податкового зобов`язання в сумі 98628,30 грн, штрафних (фінансових) санкцій в сумі 71360,41 грн та пені в розмірі 26321,20 грн; податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 №, яким позивачу в зв`язку з порушенням п.п. 168.2.1 п. 168.2, п.п. 168.4.1. п. 168.4, ст. 168, п. 16.1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 16358,89 грн, що складається з податкового зобов`язання в сумі 8219,02 грн, штрафних санкцій в сумі 5946,44 грн, пені в розмірі 2193,43 грн; податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 № яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення п. 44.1, п. 44.3, п. 44,5 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України в сумі 510 грн (надання не в повному обсязі документів стосовно працевлаштування працівників); податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення п.п. "б" п. 176.2 ст. 176 розд. 4, п.п. 49.18.2 п.49.18 ст.19 ПК України в сумі 510 грн (подання з недостовірними відомостями та не в повному обсязі звіту форми 1-ДФ за 2016-2018 рр.); податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2019 року №0-, оскільки у позивача існує недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 126706,14 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.07.2019№, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення п. 1 ч.1 ст. 7, ч.5 ст. 8, ч.2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ в сумі 63353,07 грн.

Не погодившись з такими рішення податкового органу винесеними на підставі висновків Акту перевірки, позивачем подано скаргу до ДПС України.

Відповідно до рішення ДПС України про залишення скарги без розгляду від 13.09.2019 №1783/6/99-00-08-06-01, скаргу в частині оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2019 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій від 26.07.2019 № залишено без розгляду.

Згідно з рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 11.10.2019 №53741/6/99-00-08-05-04 податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 26.07.2019 року №, №, №, № залишено без змін, а скаргу представника позивача - без задоволення.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В силу пункту 56.1 статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Предметом даного позову є правомірність винесення відповідачем оскаржуваних рішень.

Стосовно тверджень того, що відповідач провів перевірку без належних та не підстав, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.п.78.1.13, п.78.1, ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав зокрема, у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок не укладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації.

Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Згідно акту перевірки встановлено, що позапланова виїзна перевірка проводилась відповідно до наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області від 20.06.2019 року № 1449 на підставі п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 п.п.78.1.13, п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України та отриманої інформації від Управління контрольно - перевірочної роботи фізичних осіб ГУ ДФС у м. Києві згідно листів №18069/7/99-99-13-04-02-17 від 06.06.2019 року та №12422/7/99-99-13-04-03-17 від 15.04.2019, у яких зазначається про водіїв і транспортні засоби, які протягом 2016-2018 року залучалися платниками податків для міжнародних перевезень.

Позивач стверджує, що вказані вище листи не були надані відповідачем під час проведення перевірки.

Слід зазначити, що відповідно до п.81.1. ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При цьому, вказана норма не передбачає обов`язку надавати інші документи, зокрема листи ДФС України № 18069/7/99-99-13-04-02-17 від 06.06.2019 року та № 12422/7/99-99-13-04-03-17 від 15.04.2019.

Стосовно порушення позивачем п.44.1, п.44.3, п.44.5 ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України зокрема, щодо надання не в повному обсязі документів, щодо ведення документів стосовно працевлаштування найманих працівників; позаплановою виїзною перевіркою встановлено використання праці 49 (сорока дев`яти) працівників без належного оформлення трудових відносин, які були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим позивачем порушено: - ст. 2, ст.3, ст.21, ч.1 ст. 24, ч.3 ст. 24 КЗпП України, слід зазначити наступне.

Згідно абз. 2 п. 2.2.2.1. акту перевірки зазначено: "Згідно наданого пояснення ФОП ОСОБА_1 встановлено, що в період з 2016 р. - 2018 рік заохочував на виконання послуг по перевезенню вантажу водіїв на одноразових підставах. За їх послуги виплачував кошти, які зазначені у додатку до пояснення.

Так встановлено, що факт використання найманих працівників без належного оформлення трудових відносин підтверджується лише власними поясненнями платника податків, при цьому, податковим органом жодних інших належних доказів на використання позивачем праці 49 працівників без належного оформлення трудових відносин, які були допущені до роботи без укладення трудового договору не надано та не доведено.

Крім того, встановлено, що в письмових поясненнях, які підписані позивачем та містяться в матеріалах справи, зазначено, що позивач здійснював діяльність з надання послуг вантажного автомобільного транспорту у період з 01.01.2016 - 31.12.2018. У своїй діяльності використовував найману працю згідно трудових договорів . Також у зв`язку з нестачею кадрів, періодично використовував працю осіб, які помилково не відображалися в звітності. Кількість даних осіб за період з 01.01.2016 - 31.12.2018 становить близько 40 чол.

Також, у пояснювальній записці, як додатку до вказаних вище пояснень,зазначено, що позивач вказує, що: "Доводжу до Вашого відома, що виплата за послуги по транспортування вантажів проводилась на дату виконання робіт, та на останню дату, місяця.

Крім того, згідно пояснювальної записки, що додана до пояснень, позивач вказує, що: "Доводжу до Вашого відома, що за період діяльності з 2016 року по 2018 р., я, ОСОБА_1 , заохочував на виконання послуг по перевезенню вантажу водіїв на одноразовій підставі. За ці послуги виплачував кошти.

Ухвалою суду від 24.02.2020 було призначено почеркознавчу експертизу у справі №560/3847/19, на вирішення якої поставлено наступні запитання: 1) Чи виконаний рукописний текст наданих для проведення експертизи "пояснень" (на 1 арк.), які знаходяться в матеріалах справи на сторінці 140 та "пояснювальної" а також "додатків до неї" (на 9 арк.), які знаходяться в матеріалах справи на сторінках 141-149, від імені позивача, самим позивачем, або іншою особою?; 2) Чи виконаний рукописний підпис на наданих для проведення експертизи "пояснень" (на 1 арк.), які знаходяться в матеріалах справи на сторінці 140 та "пояснювальної" а також "додатків до неї" (на 9 арк.), які знаходяться в матеріалах справи на сторінках 141-149, від імені позивача, самим позивачем, або іншою особою?.

Відповідно до висновку експерта від 24.06.2020 №750/751/20-26 рукописний текст "Пояснення", яке знаходиться в матеріалах справи справи на сторінці 140, "Пояснювальної" та "Додатку до пояснювальної" (на 9 арк.), які знаходяться в матеріалах справи на сторінках 141-149, виконані не позивачем.

Підписи від імені позивача у "Поясненні" "Пояснювальній" та "Додатку до пояснювальної", виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів, та виконані самим позивачем.

Тобто, враховуючи висновок експерта та наявні в матеріалах справи "Пояснення" "Пояснювальну" та "Додатку до пояснювальної" можна зробити висновок, що позивач підписав вказані вище документи, однак сам текст цих документів був складений іншою особою.

Водночас, позивач та його представник зазначили, що позивач жодних письмових пояснень при проведенні перевірки не писав, та в зв`язку з психологічним тиском на нього з боку працівника контролюючого органу, він змушений був підписати на його вимогу декілька чистих аркушів паперу формату А4, на яких в подальшому невідомою на даний час особою був дописаний наявний текст так званих "Пояснення", "Пояснювальної" та "Додаток до пояснювальної" від імені позивача.

Слід звернути увагу відповідача, що вказані документи не містять дати та адресата.

При цьому, є безпідставними висновки зазначені відповідачем у акті перевірки зокрема, щодо використання праці найманих працівників без належного укладення трудового договору, оскільки будь-яких інших доказів, а ніж усні пояснення представника відповідача та "Пояснення", "Пояснювальна" та "Додаток до пояснювальної", текст яких написаний іншою особою, а не позивачем, в тому числі документів, які б підтверджували вчинення позивачем зазначеного правопорушення відповідачем не надано.

Також представником відповідача не спростовано та не надано жодних доказів на спростування висновку експерта, а також не доведено факт відібрання пояснень у позивача та не стверджено те, що текст зазначений у "Поясненнях", "Пояснювальній" та "Додатку до пояснювальної" написаний посадовою особою податкового органу зі слів позивача.

Враховуючи наведене, акт перевірки є необґрунтованим, оскільки він фактично ґрунтується на припущеннях працівника контролюючого органу та на поясненнях позивача, які він фактично не надавав, які в свою чергу є недопустимими доказами, так як отримані з порушенням вимог Конституції та законів України.

Слід зазначити, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 26.07.2019 року № №, №, №, прийняті щодо позивача, згідно з якими позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів та застосовані штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 213688, 80 грн, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 26.07.2019 року №Ф-, згідно з якої у позивача існує недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 126706,14 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.07.2019 року № в сумі 63353,07 грн, прийняті на підставі того, що позивачем використовувалась праця осіб без належного оформлення трудових відносин.

Оскільки висновки податкового органу щодо виявлених порушень ґрунтуються лише на письмових поясненнях позивача, які згідно висновку експерта написані іншою особою, а доводи відповідача фактично ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені іншими належними та допустимими доказами, що свідчить про протиправність рішень та вимоги відповідача щодо збільшення сум грошових зобов`язань позивачу по податку на доходи фізичних осіб, військового збору, сум єдиного внеску та застосування штрафних санкцій.

Слід зазначити, що "Пояснення", "Пояснювальна" та "Додаток до пояснювальної" фактично містять інформацію про вчинення позивачем певних дій (бездіяльності), які можуть характеризуватися як грубе порушення законодавства України про працю, проте допустимих доказів вчинення роботодавцем порушення законодавства про працю податковим органом суду не надано, а вказані вище документи написані іншою особою. Тому податкові повідомлення - рішення від 26.07.2019 №, №, №, №, вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 26.07.2019, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 26.07.2019 прийняті відповідачем протиправно та підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.