Справа № 554/5683/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 лютого 2021 р.Справа № 554/5683/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Міністерства внутрішніх справ України про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від 23.09.2020 року по справі № 554/5683/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 23.09.2020 року відмовлено в задоволенні заяви Міністерства внутрішніх справ України про перегляд рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 18.10.2017 за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій.

29.10.2020 (відповідно до штемпеля на конверті) Міністерством внутрішніх справ України подано до Октябрського районного суду м. Полтава апеляційну скаргу на зазначену ухвалу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 визнано неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від 23.09.2020 по справі № 554/5683/17, наведені Міністерством внутрішніх справ України. Клопотання Міністерства внутрішніх справ України про поновлення строку на апеляційне оскарження залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 23.09.2020 по справі № 554/5683/17 - залишено без руху. Надано Міністерству внутрішніх справ України строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом сплати судового збору в розмірі 2102, 00 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., а також подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та обґрунтованих підстав для його поновлення з відповідними доказами.

Згідно поштового повідомлення Міністерством внутрішніх справ України отримано копії зазначених ухвал 15.01.2021.

22.01.2021 (відповідно до штемпеля на конверті), на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Міністерством внутрішніх справ України направлено до суду заяву про усунення недоліків разом з платіжним дорученням № 2176 від 09.12.2020 про сплату судового збору, а також клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог вказаного клопотання відповідач зазначає, що станом на 12 жовтня 2020 року в Департаменті юридичного забезпечення МВС України виявлено 2 випадки інфікування гострою респіраторною хворобою СОVID-19. Станом на 16 жовтня 2020 року в Департаменті юридичного забезпечення МВС України вже 5 осіб перебували на лікарняному, причому двоє осіб проходили стаціонарне лікування у зв`язку із важким перебігом хвороби (запалення легень). З метою запобігання розповсюдженню даної хвороби, хворі працівники проходили лікування, решта працівників перебувала в режимі самоізоляції. У зв`язку із цим, всі працівники відділу судово - претензійної роботи, які здійснюють функцію представництва інтересів МВС у судах, перебували в режимі самоізоляції. За таких обставин, МВС України об`єктивно, з незалежних від його волі причин, не мало можливості подати апеляційну скаргу у строк, встановлений процесуальним законом. На підтвердження зазначених обставин подано копії лікарняних листів працівників відділу судово-претензійної роботи Департаменту юридичного забезпечення МВС України. Окрім того, відповідач посилається на на приписи п. 3 розд. VI "Прикінцеві положення" КАС України.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала прийнята 23.09.2020, її копія отримана відповідачем 02.10.2020 (т. 2 а.с. 56), тоді як апеляційна скарга подана заявником 29.10.2020 (відповідно до штемпеля на конверті), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 295 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В силу ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою" (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що відповідачу було достеменно відомо про прийняття рішення, що ним оскаржується.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідач повторно посилається на той факт, що в Департаменті юридичного забезпечення МВС України певні працівники перебували на стаціонарному лікуванні та на самоізоляції.

В свою чергу, колегія суддів наголошує на тому, що факт перебування особи, відповідальної за супроводження цієї справи, на лікарняному (у відпустці тощо) не може бути підставою для несвоєчасного подання апеляційної скарги, оскільки МВС України є суб`єктом владних повноважень, який має визначену штатним розписом чисельність працівників, а процесуальна дієздатність органу владних повноважень не пов`язана з конкретною службовою особою.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданої відповідачем, чисельність осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, зокрема подавати та підписувати апеляційні скарги, досить велика.

Таким чином, труднощі в організації належного виконання обов`язків працівників контролюючого органу (зокрема, завантаженість, перебування відповідальних осіб на лікарняному, у відпустці, відсутність у інших співробітників необхідної бази теоретичних знань та практичних навичок для написання апеляційної скарги тощо) не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 27.07.2020 по справі № 580/1443/19, від 27.10.2020 по справі № 460/1245/19.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що вищезазначеним підставам для поновлення строку на апеляційне оскарження, вказаним відповідачем у повторному клопотанні, вже була надана правова оцінка судом апеляційної інстанції та вказані підстави були визнані неповажними для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також, надаючи оцінку обґрунтованості поданого клопотання, колегія суддів зважає на те, що оскаржувана ухвала прийнята 23.09.2020, її копія отримана відповідачем 02.10.2020 (т. 2 а.с. 56), тоді як випадки інфікування певних працівників гострою респіраторною хворобою СОVID-19 виявлені 12.10.2020 та 16.10.2020 відповідно, а отже, за період з 02.10.2020 по 16.10.2020 заявник, вочевидь, допустив безпідставне зволікання з поданням апеляційної скарги.

Жодних доводів про поважність причин, з яких відбулося таке зволікання заявник в клопотанні про поновлення строку не наводить.

Колегія суддів не приймає до уваги і посилання апелянта на приписи п. 3 розд. VI "Прикінцеві положення" КАС України, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 розділу VI КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює строки, встановлені у статтях 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 258, 261, 295, 298, 304, 309, 329, 332, 338, 342, 363, а також продовжує процесуальні строки, які встановлені законом чи судом, на строк дії карантину. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Тобто, право учасника процесу на продовження процесуального строку відповідно до наведених вище норм кореспондується з його обов`язком доводити неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк у зв`язку з карантином.

Органи державної влади, зокрема органи МВС України, на період дії карантину не припиняли свою діяльність, а доводи, зазначені відповідачем, жодним чином не свідчать про неможливість вчасного подання апеляційної скарги в межах встановленого законодавством строку, у зв`язку саме з карантином, а стосуються внутрішньої організації роботи щодо підготовки апеляційної скарги, що, як уже було зазначено, не може вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку апеляційного оскарження.

Колегія суддів зауважує, що з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Відтак, враховуючи відсутність у поданому клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження обставин, які б вказували на неможливість подання апеляційної скарги у встановлений законом процесуальний строк та які зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, а також враховуючи те, що скаржник є органом Державної влади та на період дії карантину свою діяльність не припиняв, зазначені відповідачем обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Міністерства внутрішніх справ України про поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст. ст. 121, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від 23.09.2020 по справі № 554/5683/17, наведені Міністерством внутрішніх справ України.

Клопотання Міністерства внутрішніх справ України про поновлення строку на апеляційне оскарження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Спаскін О.А. Присяжнюк О.В.