Справа № 320/120/21
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 лютого 2021 року м. Київ № 320/120/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, треті особи: Вишгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, Вишгородська районна державна нотаріальна контора, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, треті особи: Вишгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, Вишгородська районна державна нотаріальна контора, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у вигляді відмови передати Вишгородській районній державній нотаріальній конторі на її запит інформацію про всю суму не одержаної за життя пенсії спадкодавця ОСОБА_2 , 1936 р.н., для оформлення спадщини по спадковій справі №216/2019;

- зобов`язати відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, нарахувати ту частину суми не одержаної за життя пенсії спадкодавця ОСОБА_2 , яка залишилася не виплаченою, передати інформацію про нараховану суму третій особі 2 - Вишгородській районній державній нотаріальній конторі для оформлення спадщини по спадковій справі №216/2019;

- зобов`язати третю особу, Вишгородську районну державну нотаріальну контору, внести зміни у Свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємця ОСОБА_1 з урахуванням тієї частини суми не одержаної за життя спадкодавця ОСОБА_2 , яка залишилася не виплаченою;

- зобов`язати відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, виплатити передану у спадщину спадкоємцю ОСОБА_1 , ту частину суми не одержаної за життя пенсії спадкодавця ОСОБА_2 , яка залишилася не виплаченою, - відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV/2003;

- визнати наявність ознак корупційного правопорушення у протиправній бездіяльності посадових осіб відповідача - начальника відділу з питань виплати пенсії №10 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ОСОБА_3 і начальника Вишгородського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) ОСОБА_3 , які мали місце в разі передачі з порушенням статті 1227 Цивільного кодексу України і частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у спадщину спадкоємцю ОСОБА_1 , неповної суми не одержаної за життя пенсії спадкодавця ОСОБА_2 ;

- постановити окрему ухвалу суду відповідно до частин 1,2,6 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у зв`язку з порушенням статті 1227 Цивільного Кодексу України і частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», посадовими особами відповідача - начальником відділу з питань виплати пенсії №10 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Шевченко Любов Анатоліївною і начальником Вишгородського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) ОСОБА_3, які мали місце в разі передачі у спадщину спадкоємцю ОСОБА_1 , неповної суми не одержаної за життя пенсії спадкодавця ОСОБА_2 , і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними;

- у порядку судового контролю відповідно до статті 382 КАС України зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області - подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 адміністративну справу №320/120/21 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до витягу з проколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Окружного адміністративного суду міста Києва для розгляду справи визначено суддю Чудак О.М.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Змістом статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (рішення у справі "Занд проти Австрії"). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Так, відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою частиною правових відносин, що виникають у суспільстві.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 (справа №823/359/18).

Згідно з частиною першою статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд зазначає, що підстави даного позову (обставини прийняття відповідачем і третіми особами спірних рішень, дій, бездіяльності) є різними.

Тобто, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами. При цьому, для з`ясування правомірності вимог є необхідним з`ясування значного обсягу обставин.

Окрім того, позивачем заявлено вимоги, що стосуються, зокрема, зобов`язання Вишгородської районної державної нотаріальної контори внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, тобто цивільних правовідносин.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що спір в частині вимог щодо зобов`язання Вишгородської районної державної нотаріальної контори внести зміни до свідоцтва про право на спадщину не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, а стосується цивільних відносин і має вирішуватись судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Згідно з частиною шостою статті 21 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За правилами частини четвертої статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 256 КАС України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, треті особи: Вишгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, Вишгородська районна державна нотаріальна контора, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак