Справа № 240/16949/20
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/16949/20

01 лютого 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Скорик" про винесення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Скорик" до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року відмовлено Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Скорик" у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду І інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Скорик" задоволено, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

20 січня 2021 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення. Заява обґрунтована тим, що при оскарженні ухвали суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2102 грн., а скасовуючи зазначену ухвалу, судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.1ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, наведеною нормою визначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням.

Водночас, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення, а перелік підстав, за яких суд може прийняти додаткове судове рішення, є вичерпним. Прийняття додаткового судового рішення за юридичною природою є засобом доповнення вже ухваленого судового рішення.

В поданій заяві позивач вказує, що підставою для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом при ухваленні постанови питання про розподіл судових витрат.

За загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсуються понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати за рахунок іншої сторони. У разі часткового задоволення адміністративного позову судові витрати розподіляються за принципом пропорційності.

Згідно з частиною 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, судове рішення про направлення справи для продовження розгляду не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, оскільки передбачає повторну передачу справи до суду відповідної інстанції для продовження розгляду по суті.

Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку про те, що у випадках направлення справи для продовження розгляду розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Таким чином, при ухваленні судового рішення про направлення справи для продовження розгляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Аналогічне застосування наведених норм викладено Верховним Судом в ухвалах від 20 грудня 2019 року (справа №826/4788/17), від 12 травня 2020 року (справа №817/589/17)

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки викладені у заяві про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 240/16949/20 вимоги не узгоджуються з нормами процесуального права та суперечать інституту додаткового судового рішення, у задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Скорик" про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Про відмову в ухваленні додаткового судового рішення суд постановляє ухвалу (ч.4 ст.252 КАС України).

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Скорик" про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Скорик" до Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.