Справа № 540/1915/19
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року
м. Київ
справа № 540/1915/19
адміністративне провадження № К/9901/11718/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Губської О.А., Соколова В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за періоди 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 09 листопада 2017року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за періоди 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 09 листопада 2017року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 довідку - розрахунок про нараховану та виплачену компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за періоди 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 09 листопада 2017року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 01 травня 2015 року. Наказом командира Повітряного командування «Південь» (по особовому складу) №43 від 06 жовтня 2017 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас, відповідно до ч. 6 з урахуванням вимог підпункту «ї» п.1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ.
Позивач зазначає, що він не використовував вказану відпустку, компенсацію за невикористану додаткову відпустку не отримував. Так, позивач звертався до відповідача з даним питання, проте листом від 13 червня 2019 року №372/9/528 йому було відмовлено та повідомлено про неможливість виплати йому компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за період з 2014 по 2017 роки, оскільки при звільненні з військової служби грошова компенсація за ненадані під час особливого періоду дні додаткових і соціальних відпусток (у тому числі військовослужбовцям - учасникам бойових дій) не виплачується. На думку позивача, відповідач протиправно не виплатив грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки з 2014 по 2017 роки, передбаченої п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». А тому вважає бездіяльність відповідача, у наслідок якої йому не нарахована та не виплачена компенсація за невикористані додаткові відпустки за зазначений період, порушує його права, які підлягають захисту у суді.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, військовою частиною НОМЕР_1 подано 23 грудня 2019 року апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху, з наданням строку у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме:
- для надання однієї копії апеляційної скарги з доданими до неї додатками;
- для зазначення підстав, відповідно до яких апелянт за законом звільняється від сплати судового збору, або надання документу про сплату судового збору в сумі 2 305 грн 20 коп.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали апелянтом сплачено судовий збір, однак не виконано вимоги ухвали в частині надання однієї копії апеляційної скарги з доданими до неї додатками.
Враховуючи зазначене ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.
05 лютого 2020 року військова частина НОМЕР_1 вдруге звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою від 18 лютого 2020 року П`ятий апеляційний адміністративний суд залишив апеляційну скаргу без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду, для подання заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із наданням доказів на підтвердження існування інших підстав.
Копія ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року отримана апелянтом 25 лютого 2020 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 670. Таким чином, недоліки апеляційної скарги мали бути усунені у строк до 06 березня 2020 року включно (п`ятниця робочий день).
Станом на 11 березня 2020 року від апелянта не надходило жодних заяв чи клопотань на виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі №540/1915/19.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги.
В касаційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року та прийняти нове рішення, яким поновити строки подачі апеляційної скарги.
24 грудня 2020 року військовою частиною НОМЕР_1 було подано апеляційну скаргу від 23 грудня 2019 року за вих..№372/9/525 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року по справі №540/1915/19. 15 січня 2020 року за вх..№26/2 на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшла ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху.
23 січня 2020 року на виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року було подано заяву про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору від 21 січня 2020 року за №0.0. у розмірі 2 305 грн 20 коп.
04 лютого 2020 року на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшла ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Право на апеляційне оскарження рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року було поновлено та реалізовано у встановлений законом строк, шляхом подання первісної апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту вручення військовій частині НОМЕР_1 даного судового рішення. З метою подання у найкоротший строк з моменту отримання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року апеляційної скарги з усунутими недоліками на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року, що було зазначено скаржником при повнорному зверненні з апеляціною скаргою.
26 березня 2020 року на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшла ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Вважаючи, що у даному випадку судами було неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання і закриття провадження у справі військова частина НОМЕР_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Позиція інших учасників справи.
Від позивача до суду не надходило відзиву на касаційну скаргу, що не перешкоджає подальшому розгляду справи по суті.
Рух касаційної скарги.
27 квітня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржником виконано вимоги даної ухвали.
Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2020 року касаційне провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 відкрито.
28 січня 2021 року ухвалою Верховного Суду призначено касаційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідачем 05 лютого 2020 року подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою від 18 лютого 2020 року П`ятий апеляційний адміністративний суд залишив апеляційну скаргу без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання копії ухвали апеляційного суду, для подання заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із наданням доказів на підтвердження існування інших підстав.
11 березня 2020 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року.
Вказана ухвала від 11 березня 2020 року є предметом оскарження у касаційному порядку.
Релевантні джерела права й акти їх застосування.
Однією з основних засад судочинства, визначеною пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
КАС України також визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду. Даний принцип полягає в тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.
Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129), (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).
Перегляд судових рішень, зокрема, в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС.
Згідно з частиною першою статті 293 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 295 КАС передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
При цьому за приписами частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Частиною другою цієї ж статті обумовлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення.
За змістом частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Процесуальний строк звернення до суду передбачає забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.
Сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку. Втім, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.
Як свідчать матеріали даної адміністративної справи та зазначено в повторно поданій апеляційній скарзі скаржника, строк подачі первинної апеляційної скарги судом апеляційної інстанції поновлено відповідно до статті 296 КАС України. Ухвала про повернення первинної апеляційної скарги була направлена відповідачу 28 січня 2020 року (а.с. 78 супр. лист). Військовою частиною НОМЕР_1 05 лютого 2020 року без невиправданих затримок та зайвих зволікань, скористалось своїм правом на повторне подання до апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, додавши до останньої копію апеляційної скарги для іншої сторони.
Вказане свідчить про вжиття апелянтом невідкладних заходів щодо повторного подання належним чином оформленої апеляційної скарги.
Втім, суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про без руху та відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з пропуском відповідачем строку апеляційного оскарження, вищезазначених обставин не врахував.
У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд вважає, що в даному конкретному випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги.
Тому, висновки апеляційного суду про неповажність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження є помилковими.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Частиною четвертою статті 353 КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Отже, судом апеляційної інстанції не дотримано вимоги процесуального права, що призвело до постановлення незаконного судового рішення. З огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу та скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, направивши справу до апеляційного суду для продовження розгляду.
Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року скасувати, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду - П`ятого апеляційного адміністративного суду
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: О.А. Губська

В.М. Соколов