Справа № 640/393/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 лютого 2021 року м. Київ № 640/393/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у письмовому провадженні клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про визнання незаконними дій, скасування рішення, встановлення відсутності компетенції, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 14.08.2020 № 1355 "Про затвердження складу Постійної конкурсної комісії Фонду державного майна України з проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки";

- визнати незаконними дії Фонду державного майна України щодо оголошення конкурсного відбору претендентів на заміщення вакантної посади директора державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця";

- визнати нечинними та скасувати результати конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання по заміщенню вакантної посади директора державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", оформлені протоколом № 3 від 10.12.2020 засідання постійної конкурсної комісії Фонду державного майна України з проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання по заміщенню вакантної посади директора державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця";

- встановити відсутність повноважень Фонду державного майна України щодо проведення конкурсного відбору претендентів на заміщення вакантної посади директора державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/393/21 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

28.01.2021 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому останній просить суд здійснювати розгляд справи № 640/393/21 в порядку загального позовного провадження. Клопотання мотивовано складністю даної справи та необхідністю ретельного дослідження судом фактів, на які посилається позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог.

Вивчивши клопотання позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

Згідно частин першої, третьої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За правилами частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання ОСОБА_1 та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 243, 248, 260, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Катющенко