Справа № 520/1427/2020
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р.Справа № 520/1427/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 14.05.20 року по справі № 520/1427/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФОРУМ А"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФОРУМ А"звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області від 22.01.2020 року № 8 на суму 463998,75 грн., № 8 на суму 17500,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФОРУМ А" задоволено. Скасовано повністю податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22.01.2020 року №8 на загальну суму 463998,75 грн; від 22.01.2020 року № 8 на суму 17500,00 грн., які складені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФОРУМ А". Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФОРУМ А" витрати по оплаті судового збору у розмірі 7222,50 грн.

Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає, що рішення ухвалено без дотримання положень ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: судом першої інстанцій не дотримана така основна засада судочинства, як законність та обґрунтованість, що передбачає собою ухвалення судом рішення відповідно до норм матеріального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. При цьому, послався на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 по справі № 804/15214/15, від 05.03.2012 по справі № 21-421а11, від 01.01.2015 по справі № 21-1661а15, від 02.12.2015 по справі № 21-3849а15, відповідно до яких податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним. А також, посилався на те, що судом першої інстанції не враховано всі обставини справи, оскільки наявність у позивача складених та зареєстрованих податкових накладних, первинних документів, не може бути беззаперечно свідчити про реальність господарських операцій, що узгоджується з позиціями Верховного Суду, висловленими у постановах від 21.01.2020 по справі №826/2325/14, від 21.01.2020 по справі №808/846/16. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 , прийняти по справі нове судове рішення, яким прошу в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

ТОВ «БК Форум А» вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, безпідставною, як вбачається з апеляційної скарги, її доводи повністю ідентичні доводам зазначеним відповідачем на відзив на позовну заяву, апеляційна скарга жодним чином не спростовує висновки суду 1-ї інстанції. Просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 - без змін.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ФОРУМ А" (далі ТОВ БК ФОРУМ А) пройшло процедуру державної реєстрації та зареєстроване за юридичною/податковою адресою: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 16, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т. 1 а.с. 18-19).

Головним управлінням ДПС у Харківській області (далі ГУ ДПС у Харківській області) була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ БК ФОРУМ А з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо взаємовідносин з ТОВ Альмабудкор (код за ) за травень 2017 року, ТОВ Вайрен (код за ) за вересень 2018 року, ТОВ Кріосед (код за ) за жовтень 2018 року, ТОВ Сенсімар Буд (код за ) за грудень 2018 року, ТОВ Промсен (код за ) за грудень 2018 року. ТОВ Компанія Електромаш (код за ) за грудень 2018 року, ТОВ Роулі Груп (код за ) за грудень 2018 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг), за результатами якої складений акт від 23.12.2019 р. № 1337/20-40-05-18-09/40822050, що не заперечується сторонами по справі.

За результатами вказаної перевірки ГУ ДПС у Харківській області дійшло наступного висновку про порушення ТОВ БК ФОРУМ А: п. а п.198.1, абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 388 699 грн., у т.ч. за травень 2017 року у сумі 33 333 грн., за вересень 2018 року у сумі 41 140 грн., за жовтень 2018 року у сумі 40 728 грн., за грудень у сумі 255 998 грн., за березень 2019 року у сумі 17 500 грн.; що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 371 199 грн., у т.ч. за травень 2017 року у сумі 846 грн., за вересень 2018 року у сумі 306 543 грн., за грудень 2018 року у сумі 306 543 грн., чим порушено пп.200.1, 200.2 ст.200 Податкового кодексу України; завищення від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 17 500 грн. за березень 2019 року, чим порушено пп. в 200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

Не погодившись з вищенаведеними висновками акту №1337/20-40-05-18-09/40822050 від 23.12.2019 р., ТОВ БК ФОРУМ А 09.01.2019р. надало до ГУ ДПС у Харківській області свої заперечення до акта (т. 1 а.с .29-35). Однак, відповідачем заперечення не враховано та на підставі зазначених висновків акту перевірки винесено наступні податкові повідомлення рішення (т. 1 а.с. 26-28):

- від 22.01.2020 року №8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 463998,75 грн. (з них - 371199 грн. за податковими зобов`язаннями та 92799,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами));

- від 22.01.2020 року № 8, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 17500,00 грн.

підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та як наслідок прийняття контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки про завищення підприємством податкового кредиту на загальну суму ПДВ 388 699 грн. по взаємовідносинам з ТОВ Альмабудкор (код за ) за травень 2017 року, ТОВ Вайрен (код за ) за вересень 2018 року, ТОВ Кріосед (код за ) за жовтень 2018 року, ТОВ Сенсімар Буд (код за ) за грудень 2018 року, ТОВ Промсен (код за ) за грудень 2018 року, ТОВ Компанія Електромаш (код за ) за грудень 2018 року, ТОВ Роулі Груп (код за ) за грудень 2018 року, по яким укладені договори не опосередковуються реальним виконанням спірних операцій, а перераховані кошти на адресу ризикових контрагентів є іншими розрахунками, які не пов`язані з постачанням товарів/послуг.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що висновки акту перевірки є необґрунтованими та безпідставними, а податкові повідомлення-рішення, прийняті на його підставі, є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу, як кваліфікуюча ознака господарської діяльності, кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Згідно із п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, будь-яка операція платника повинна бути спрямована на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

При цьому, економічний ефект не обов`язково повинен спостерігатися негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, що застосовується в редакції, на час виникнення спірних правовідносин, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Згідно з п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є визначальною для встановлення податкових зобов`язань та виникнення права на податковий кредит, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність всіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит.

Згідно матеріалів справи у травні 2017 року позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ Альмабудкор (код за ).

Так, між ТОВ БК ФОРУМ А (Замовник) та ТОВ Альмабудкор (Підрядник) було укладено договір підряду №15/05/17 від 15.05.2017р. , до якого було складено та затверджено договірну ціну, локальний кошторис, відомість ресурсів, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат . За виконання умов договору Замовник сплатив вартість робіт 199 998 грн., що підтверджується відповідними виписками банку .

Виконання робіт за вищенаведеним договором підтверджується складеним та підписаним Замовником та Виконавцем актом приймання виконаних будівельних робіт №01 за травень 2017 р. з відповідною відомістю ресурсів , які підписано посадовими особами сторін, а саме директором ТОВ БК ФОРУМ А - Пілієвим А.Г. та директором ТОВ Альмабудкор ОСОБА_1 , вказані підписи співпадають з підписами на договорі підряду.

Придбане від ТОВ Альмабудкор в подальшому реалізоване на ТОВ ФОСАГРО-Україна згідно договору №1/17 від 05.05.2017 року з договірною ціною, актом здачі-прийому робіт №1 від 01.06.2017р., актом приймання виконаних будівельних робіт №01 за червень 2017 р. з відповідною відомістю ресурсів .

У вересні 2018 року позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ Вайрен (код за ).

Так, між ТОВ БК ФОРУМ А (Покупець) та ТОВ Вайрен (Постачальник) було укладено договір №357 від 03.09.2018р. За виконання умов договору Покупець за рахунком №03/09/18 від 03.09.2018р. сплатив 246 840 грн., що підтверджується відповідними виписками банку.

Виконання вищенаведеного договору підтверджується складеними та підписаними Постачальником та Покупцем видатковими накладними за №643 від 03.09.2018р., №644 від 03.09.2018р., №654 від 05.09.2018р., №659 від 06.09.2018р., №671 від 07.09.2018р., №672 від 07.09.2018р., №673 від 07.09.2018р. на загальну суму 246 840 грн. , які підписано посадовими особами сторін, а саме директором ТОВ БК ФОРУМ А - Пілієвим А.Г. та директором Вайрен ОСОБА_2 , вказані підписи співпадають з підписами на договорі.

Придбані товари від ТОВ Вайрен в подальшому реалізовано на адресу Коломацької селищної ради на підставі договорів підряду №4521 від 24.10.2018р., №1 від 05.09.2018 р. з додатковою угодою №1 до цього договору, договірною ціною, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад-грудень 2018р., актами приймання виконаних будівельних робіт за листопад-грудень 2018р. з відповідною відомістю ресурсів.

В жовтні 2018 року позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ Кріосед (код за ).

Між ТОВ БК ФОРУМ А (Покупець) та ТОВ Кріосед (Постачальник) укладено договір поставки відповідно до рахунку №190 від 22.10.2019р. За виконання умов договору поставки Покупець сплатив 244 366,40 грн., що підтверджується відповідною випискою банку.

Після здійснення поставки за вищенаведеним договором, Покупець та Постачальник склали та підписали прибуткові накладні №179, №180 від 22.10.2018р. на загальну суму 244366,40 грн. , які підписано посадовими особами сторін, а саме директором ТОВ БК ФОРУМ А - Пілієвим А.Г. та директором ТОВ Кріосед - ОСОБА_3 . Рахунок було складено та підписано директором ТОВ Кріосед - ОСОБА_3 .

Придбане від ТОВ Кріосед в подальшому реалізоване на Зачепилівську селищну раду згідно договорів №03/09/18-1 від 03.09.2018 р. з договірною ціною, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за листопад 2018р. з відповідною відомістю ресурсів, №03/09/18-2 від 03.09.2018 р. з договірною ціною, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за жовтень 2018р. з відповідною відомістю ресурсів, №03/09/18-3 від 03.09.2018 р. з договірною ціною, відомістю ресурсів до договірної ціни, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2018р., актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018р. з відповідною відомістю ресурсів .

В грудні 2018 року позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ Сенсімар Буд (код за ), а саме між ТОВ БК ФОРУМ А (Замовник) та ТОВ Сенсімар Буд (Підрядник) було укладено договір підряду №02/08/18-1 від 02.08.2018р., договір підряду №02/08/18-2 від 02.08.2018р., договір підряду №02/08/18-3 від 02.08.2018р., договір підряду №02/08/18-4 від 02.08.2018р., договір підряду №02/08/18-5 від 02.08.2018р., договір підряду №04/09/18-4 від 04.09.2018р., договір підряду №26/10/18 від 26.10.2018р., договір підряду №26/10/18-1 від 26.10.2018р., договір підряду №26/10/18-2 від 26.10.2018р. на загальну суму 1 305 261,02 грн., до яких було складено та затверджено відповідні договірні ціни, локальні кошториси, розрахунки загальновиробничих витрат до договірних цін, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акти приймання виконаних будівельних робіт, відомістю ресурсів.

За виконання умов вказаних договорів у грудні Замовник сплатив вартість робіт у розмірі 1 305 261,02 грн., що підтверджується відповідними виписками банку .

Виконання робіт за вищенаведеними договорами підтверджується складеними та підписаними Замовником та Виконавцем актами №№1-3 приймання виконаних будівельних робіт , які підписано посадовими особами сторін, а саме директором ТОВ БК ФОРУМ А - Пілієвим А.Г. та директором ТОВ Сенсімар Буд - Гуджин В.В., вказані підписи співпадають з підписами на договорах підряду.

ТОВ Сенсімар Буд виконував роботи на виконання договорів ТОВ БК ФОРУМ А та Зачепилівської селищної ради згідно договорів №186 від 07.08.2018р. з додатковою угодою №1 до цього договору, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2018р., актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018р., від 21.09.2018р. з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актом №1 приймання виконаних будівельних робіт, №03/09/18-1 від 03.09.2018р. з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2018р., актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018р., №03/09/18-2 від 03.09.2018р. з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2018р., актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018р., №308 від 02.11.2018р. з кошторисом на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації, протоколом погодження договірної ціни, №309 від 02.11.2018р. з кошторисом на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації, протоколом погодження договірної ціни, №310 від 02.11.2018р. з кошторисом на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації, протоколом погодження договірної ціни, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2018р., актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2018р. (т. 2 а.с. 106-152, 172-196).

Також, як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2018 року позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ Промсен (код за ).

Так, між ТОВ БК ФОРУМ А (Покупець) та ТОВ Промсен (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу (товару) №30/11/18 від 30.11.2018р. (т. 2 а.с. 197-199). За виконання умов договору Покупець сплатив 59 960,02 грн., що підтверджується відповідною випискою банку (т. 2 а.с. 201).

Виконання вищенаведеного договору підтверджується складеною та підписаною Покупцем та Продавцем видатковою накладною №277 від 24.12.2018р. (т. 2 а.с. 200). Видаткову накладну було підписано посадовими особами сторін, а саме директором ТОВ БК ФОРУМ А - Пілієвим А.Г. та директором ТОВ Промсен - ОСОБА_4 , вказані підписи співпадають з підписами на договорі.

Придбане від ТОВ Промсен в подальшому реалізоване на Краснокутську дитячу музикальну школу Краснокутської районної ради Харківської області згідно договору №37 від 17.12.2018 р. з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актом №1 приймання виконаних будівельних робіт (додаткові роботи), відомістю ресурсів до акту прийняття №1 (додаткові роботи), а також на Зачепилівську селищну раду згідно договору №253 від 27.09.2018 р. з договірною ціною, відомістю ресурсів до договірної ціни, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актом №1 приймання виконаних будівельних робіт, відомістю ресурсів до акту прийняття №1 (т. 2 а.с. 210-232, 240-250, т. 3 а.с. 1-20).

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2018 року позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ Компанія Електромаш (код за ) , а саме між ТОВ БК ФОРУМ А (Покупець) та ТОВ Компанія Електромаш (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу (товару) №12/12/18 від 12.12.2018р. За виконання умов договору Покупець сплатив 10 879,37 грн., що підтверджується відповідними виписками банку .

Виконання вищенаведеного договору підтверджується складеною та підписаною Покупцем та Продавцем видатковою накладною №275 від 24.12.2018р., яку підписано посадовими особами сторін, а саме директором ТОВ БК ФОРУМ А - Пілієвим А.Г. та директором ТОВ Компанія Електромаш - Мізерака О.О., вказані підписи співпадають з підписами на договорі.

Придбане від ТОВ ТОВ Компанія Електромаш в подальшому реалізоване на Зачепилівську селищну раду та на Краснокутську районну державну адміністрацію згідно договору №253 від 27.09.2018р. з договірною ціною, відомістю ресурсів до договірної ціни, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актом №1 приймання виконаних будівельних робіт, відомістю ресурсів до акту прийняття №1, згідно договору №37 від 17.12.2018р. з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актом №1 приймання виконаних будівельних робіт (додаткові роботи), відомістю ресурсів до акту прийняття №1 (додаткові роботи) .

Також, як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2018 року позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ Роулі Груп (код за ).

Так, між ТОВ БК ФОРУМ А(Покупець) та ТОВ Роулі Груп (Продавець) укладено договір купівлі-продажу (товару) №65 від 29.10.2018р. За виконання умов договору Покупець сплатив 420 000 грн., що підтверджується відповідними виписками банку .

Виконання вищенаведеного договору підтверджується складеними та підписаними Покупцем та Продавцем видатковими накладними №268 від 06.12.2018р., №269 від 05.12.2018р., №270 від 04.12.2018р., №271 від 03.12.2018р. на загальну суму 420 000 грн. , які підписано посадовими особами сторін, а саме директором ТОВ БК ФОРУМ А - Пілієвим А.Г. та директором ТОВ Роулі Груп - ОСОБА_5 , вказані підписи співпадають з підписами на договорі.

Придбане від ТОВ ТОВ Роулі Груп в подальшому реалізоване на Зачепилівську селищну раду згідно договору №186 від 07.08.2018 р. з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018р., актом №4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018р., договору №253 від 27.09.2018р. з договірною ціною, відомістю ресурсів до договірної ціни, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актом №1 приймання виконаних будівельних робіт, відомістю ресурсів до акту прийняття №1 .

Суми податку на додану вартість, на загальну суму ПДВ 388 699 грн., по взаємовідносинам з ТОВ Альмабудкор за травень 2017 року, ТОВ Вайрен за вересень 2018 року, ТОВ Кріосед за жовтень 2018 року, ТОВ Сенсімар Буд за грудень 2018 року, ТОВ Промсен за грудень 2018 року, ТОВ Компанія Електромаш за грудень 2018 року, ТОВ Роулі Груп за грудень 2018 року, включено підприємством до податкового кредиту відповідного податкового періоду, що не заперечується сторонами по справі.

Згідно матеріалів справи ТОВ БК ФОРУМ А є спеціалізованим підприємством у галузі будівельно-монтажних робіт, має ліцензію на господарську діяльність з будівництва об`єктів № від 05.03.2019р., що не заперечується сторонами по справі.

Основним видом діяльності підприємства є будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців . Окрім того, ТОВ БК ФОРУМ А займається і іншими видами діяльності, а саме: мисливство, відловлювання тварин і надання пов`язаних із ними послуг (код КВЕД 01.70); електромонтажні роботи (код КВЕД 43.21); монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (код КВЕД 43.22); інші будівельно-монтажні роботи (основний) (код КВЕД 43.29); покрівельні роботи (код КВЕД 43.91); ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (код КВЕД 33.12), що не заперечується сторонами по справі.

Також, ТОВ БК ФОРУМ А має в користуванні нерухоме майно - приміщення з метою використання під офіс, яке розміщено за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 16, що орендується у ХОТШ ТСОУ за договором оренди від 08.09.2016 №352/2016, додаткової угоди №4 від 01.01.2019р. .

Оцінивши зазначені правочини за правилами ст. 90 КАС України, суд зазначає, що такі укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.

Отже, дані договори визнаються судом належним та допустимим доказом наявності між позивачем та контрагентами позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України.

Суд також зазначає, що згідно ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів повернення коштів до контрагентів позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за надані роботи (товари) (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату робіт (товару) визнається судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентами позивача господарських операцій.

На час укладання договорів, що не спростовується контролюючим органом, контрагенти позивача були платниками ПДВ згідно чинного законодавства та належним чином зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, тобто мали достатній об`єм правоздатності для укладення спірних угод.

Оглянуті судом первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Податкового кодексу України та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, зазначені документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Отже, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди ТОВ БК ФОРУМ А, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій, є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків, а відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового обліку.

Щодо доводів контролюючого органу про наявність податкової інформації відносно контрагентів позивача - ТОВ Альмабудкор, ТОВ Кріосед, ТОВ Сенсімар Буд, ТОВ Роулі Груп щодо неправомірного визначення ними за перевіряємий період сум податкового кредиту при придбанні товарів/послуг та сум податкових зобов`язань при продажу товарів/послуг, у тому числі, щодо відсутності за місцем реєстрації, трудових ресурсів та основних фондів, колегія суддів зазначає, що така інформація не може слугувати підтвердженням нереальності господарської операції, оскільки така інформація містить лише загальну оцінку господарської діяльності контрагентів позивача та їх постачальників (покупців), без оцінки їх спільної діяльності, зокрема, щодо реальності здійснення досліджуваних господарських операцій.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними (правовий висновок Верховного Суду, наведений в постанові від 12.03.2019 у справі № 804/9057/13-а).

Принцип індивідуальної податкової відповідальності - один з принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України.

Так, відповідно до статті 47 Податкового кодексу України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Також, суд зазначає, що, у відповідності до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що свідчить про те, що, у разі коли контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо неплатника, а не інших осіб, у т.ч. його контрагентів. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару (послуг) відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таку ж правову позицію підтримано Верховним Судом у постановах, зокрема, від 24 січня 2018 року у справі №824/942/13, від 14 березня 2018 року у справі №803/1198/16.

Разом з тим, податкова інформація не є самостійною та достатньою підставою для висновку про нездійснення господарських операцій платників податків та про порушення саме позивачем податкового законодавства.

В той же час, відсутність за податковою інформацією у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні фонди та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постановах від 06.02.2018 року у справі № 804/4940/14, від 11 вересня 2018 року у справі №804/4787/16.

Отже, суд не може покласти в основу судового рішення документи та обґрунтування контролюючого органу щодо обставин нереальності господарських операцій, оскільки такі ґрунтуються виключно на припущеннях і у своїй сукупності не можуть беззаперечно підтверджувати такі обставини.

Стосовно доводів апелянта на ненадання до перевірки деяких товарно-транспортних накладних, колегія суддів зазначає , що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції у цілому.

При цьому, відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 11 вересня 2018 року у справі №820/477/18, від 11 вересня 2018 року у справі №815/6105/17.

Щодо доводів апелянта з посиланням про певні недоліки в первинних документах, а саме, відсутності дат складання документів, розшифровки посад та ПІБ осіб, якими було підписано ці документи, колегія суддів зазначає , що первинні документи, надані позивачем, оформлені відповідно до вимог, встановлених статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а незначні помилки в оформленні окремих документів не є безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції, оскільки досліджені судами первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства та мають необхідні обов`язкові реквізити.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року по справі № 813/947/18.

При цьому, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, суд вбачає їх реальність, що підтверджується матеріалами справи.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, є недостовірні та (або) суперечливі.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року справа №820/13056/13-а.

Доводи апелянта з посиланням на протоколи допиту свідків в рамках кримінальних проваджень щодо непричетності до створення та діяльності контрагентів позивача - ТОВ Вайрен, ТОВ Промсен (т. 3 а.с. 79-84), а також протоколу допиту керівника контрагента позивача - ТОВ Компанія Електромаш (т. 3 а.с. 85-91), проведеного в рамках кримінального провадження від 07.08.2018р. №0000169 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 191 КК України та на правову позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 по справі № 804/15214/15, від 05.03.2012 по справі № 21-421а11, від 01.01.2015 по справі № 21-1661а15, від 02.12.2015 по справі № 21-3849а15, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Отже, чинним законодавством України визначено документ, на підставі якого встановлюється вина особи та виникає можливість встановити ті чи інші факти, які впливають на відносини між суб`єктами господарювання, а також на податкові зобов`язання платника податку в розрізі ведення господарської діяльності з контрагентом, посадову особу якого притягнуто до кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 6 статті 78 КАС України тільки вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративний правопорушення, які набрали законної сили, звільняють сторону від процесу доказування фактів вчинення діяння та особи, яка його вчинила.

Тобто, матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, зокрема, протоколи допиту свідків, не мають преюдиційного значення та правової сили та підлягають доказуванню на рівні з іншими обставинами справи та не можуть розглядатись як обов`язкові відповідно до частини 6 статті 78 КАС України.

Під час судового розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів щодо наявності вироку суду у кримінальній справі відносно посадових осіб контрагентів позивача, згідно якого можливо було б прослідкувати причинно-наслідковий зв`язок між вчиненими кримінальними правопорушеннями контрагентів та діяльністю позивача в частині виконання вимог податкового законодавства України.

Колегія суддів зазначає , що факт наявності кримінального провадження, без ухвалення судового рішення, яким би було встановлено певні обставини, не може свідчити про фіктивну діяльність підприємства. Більш того, за відсутності доказів щодо непричетності засновників до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та дослідження їх судом, не є достатнім лише посилання відповідача на наявність розслідування та/або відкритого кримінального провадження, оскільки вказане не містить у собі встановлених обставин, які б доводили невиконання контрагентом своїх договірних зобов`язань саме за господарськими відносинами з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року по справі № 813/947/18.

Факт порушення кримінального провадження відносно контрагентів позивача та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках таких провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентом.

Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.07.2020 по справі № 2040/7658/18, від 17 липня 2020 року по справі № 826/11107/17.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Втім відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку або можливої фіктивності його безпосередніх контрагентів (вироків по кримінальній справі щодо контрагентів позивача, в якому досліджувались господарські операції позивача вищенаведеними контрагентами , не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект або інших відомостей, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

Крім того, суд відхиляє посилання відповідача на рішення Верховного суду 21.01.2020 по справі № 808/846/16, 21.01.2020 по справі № 826/2325/14оскільки правовідносини у даних справах не є аналогічними тим, що розглядались у справах Верховним Судом.

Отже, аналізуючи наведені контролюючим органом доводи у їх сукупності, суди вважали, що такі не свідчать про нереальність (безтоварність) господарських операцій позивача з контрагентами, а наведені позивачем аргументи та докази, надані на їх підтвердження,- повною мірою спростовують висновки контролюючого органу, покладені в основу оскаржуваних в цій справі податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач, відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірність винесених податкових повідомлень- рішень належним чином в суді не довів, у зв`язку з чим оскаржувані податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Суд зазначає, що доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені в суді першої інстанції та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи, інших обґрунтувань в апеляційній скарзі наведено не було.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року по справі № 520/1427/2020 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 01.02.2021 року