Справа № 160/13076/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2021-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до Державного підприємства "Дослідно-експериментальне підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України" про стягнення заборгованості у розмірі 2 200 354,28 грн.,-
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває в стані припинення за рішенням засновників. Позивач на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 986 «Про затвердження Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників» здійснив капіталізацію страхових виплат працівників відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у розмірі 2 505 154,98 грн. Однак потерпілі особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на поточний період є померлими особами. Таким чином, остаточна сума коштів, що підлягає капіталізації, станом на 01.10.2020 року складає 2 200 354,28 грн. Позивач неодноразово звертався з заявами про визнання кредиторських вимог щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, до відповідача із вимогою сплатити вказану суму заборгованості, однак вказані листи залишились без відповіді.
Ухвалою суду від 16.10.2020 року відкрито провадження у справі.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Позивач подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання вдруге не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
Державне підприємство «Дослідно-експериментальне підприємство державної кримінально-виконавчої служби України» перебуває у стані припинення юридичних особи за рішенням засновників з 19.03.2020 року, що підтверджується Спеціальним інформацією з ЄДРПОУ, яка міститься у матеріалах справи.
Судом також встановлено, що працівникам відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 встановлено інвалідність у зв`язку з отриманими на виробництві травмами, що підтверджується копіями довідок МСЕК та актів про нещасний випадок на виробництві, а також постановами позивача про призначення потерпілому страхової виплати. Однак потерпілі особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на поточний період є померлими особами.
Позивачем проведено капіталізацію платежів стосовно вказаних вище фізичних осіб у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 986 «Про затвердження Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників».
У зв`язку з перебуванням відповідача у стані припинення юридичної особи, позивачем направлено заяву про визнання кредиторських вимог щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, від 22.04.2020 року № 08-07/2471 до відповідача із вимогою сплатити вказану суму заборгованості, однак вказаний лист залишився без відповіді.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 112 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.
За змістом частини третьої статті 110 цього Кодексу (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому Законом "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Частиною другою статті 1205 ЦК встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.
Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV).
Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов`язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян-суб`єктів підприємницької діяльності.
За змістом частин 1 та 2 ст. 4 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Фонд - це некомерційна самоврядна організація, яка провадить збір та акумулювання страхових внесків.
Капіталізація платежів платоспроможної юридичної особи, яка ліквідується, здійснюється на підставі Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 986 (далі - Порядок).
Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку капіталізація платежів означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.
За змістом пункту 3 Порядку капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.
Виходячи з наведеного суд доходить до висновку, що на випадок ліквідації платоспроможної юридичної особи на неї поширюються вимоги Закону № 1105-XIV та положення Порядку.
Чинне законодавство не звільняє платоспроможності підприємства у разі їх ліквідації від фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків шляхом внесення капіталізованих платежів у разі ліквідації підприємства, в будь-якому випадку, повинна бути проведена капіталізація платежів для продовження страхових виплат та соціальних послуг особі, яка потерпіла на підприємстві протягом її життя.
Аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 26.06.2012 року по справі № 21-156а12 (номер у ЄДРСР 25240272) та Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року в справі №812/862/17.
Згідно п.8 Порядку суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.
Оскільки відповідач добровільно не перерахував суми капіталізованих платежів позивачу, то останні підлягають стягненню з відповідача у судовому порядку.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з Відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 01.02.2021 року

Помічник судді Лісна А.М.