Справа № 120/6600/20-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 лютого 2021 р. Справа № 120/6600/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, відповідач), в якому, просить суд:

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у проведені виплати гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк", за договором банківського рахунку №18-23045 від 09.07.2015 в розмірі 198400 грн., за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- стягнути гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк", за договором банківського рахунку №18-23045 від 09.07.2015 в розмірі 198400 грн.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", їй має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що встановлено судовим рішенням. Однак відповідач своїми діями порушує її право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів.

Ухвалою від 27.11.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку, визначеному ст. 262 КАС України).

14.12.2020 р. надійшов відзив, в якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити та вказує про призупинення виплати гарантованих сум відшкодувань вкладникам ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», в тому числі позивачу, оскільки в рамках кримінального провадження винесено постанову про визнання речовими доказами коштів, розміщених на рахунках 443 фізичних осіб у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», в тому числі, коштів на рахунках ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 02.02.2021 р. відмовлено в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Ознайомившись із матерілами справи, суд встановив наступне.

09.07.2015 між публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір строкового банківського вкладу №18-23045 від 09.07.2015 року, за умовами якого вкладник розміщує в банк вклад у сумі 198400,00 грн з процентною ставкою 20 % річних на строк 10 днів.

Позивач 09.07.2015 здійснила поповнення рахунку власними коштами на суму 198400,00 грн., шляхом внесення готівкових коштів через касу банку, що підтверджується квитанцією №13306 .

Відповідно до постанови Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" до категорії неплатоспроможних" від 09.07.2015 року №452/БТ, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк" від 09.07.2015 року №130, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 10.07.2015 року по 09.10.2015 року та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Шевченка Олександра Володимировича (а.с.82).

Виконавчою дирекцією Фонду 08.10.2015 року прийнято рішення №184 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк " на один місяць - по 09.11.2015 року (включно).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 року №769 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 09.11.2015 року №203 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Радикал Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Радикал Банк" з 10 листопада 2015 року по 09 листопада 2017 року включно з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєву Анну Михайлівну (а.с.81).

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк" Савельєвої А.М. від 09.11.2015 року №204 "Про визнання правочинів нікчемними" визнано нікчемними правочини та трансакції згідно Додатку №1, який додається до цього наказу (а.с. 54).

Згідно Додатку №1 визнано нікчемною трансакцію Банку на рахунок НОМЕР_1 на суму 198400,00 грн., яка була вчинена 09.07.2015 о 15 год. 51 хв., оскільки відображення трансакції в АБС Б2 щодо внесення коштів на поточний рахунок ОСОБА_1 через касу банку відбулась одночасно з відображенням інших трансакцій, проведених в одній касі банку одним касиром.

Листом від 18.11.2015 року вих. №3605/15 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєва А.М. повідомила позивача про те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є нікчемним правочин, що був вчинений (укладений) Банком з ОСОБА_1 , а саме: трансакція ПАТ "Радикал Банк" щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошової суми з призначенням платежу "Поповнення рахунку власними коштами" на суму 198400,00 грн., дата вчинення трансакції 09.07.2015, час вчинення трансакції 15:51 год.

Вважаючи, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб допущено бездіяльність щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду протиправними, ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду.

В подальшому, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2016 по справі №802/47/16-а, яка набрала законної сили, адміністративний позов задоволено та, окрім іншого, зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 .

Як слідує із матеріалів справи, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування №2147 від 22.08.2019 затверджено зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами, відповідно до якого ОСОБА_1 включено до Загального реєстру із сумою відшкодування в розмірі 198400,00 грн.

Представник позивачки звернувся до відповідача із заявою, за наслідком розгляду якої листом від 27.03.2020 №02-036-4491/20 повідомлено, що постановою слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні №0003105 від 20.08.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 1914, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України, визнано речовими доказами кошти, розміщені на рахунках 443 фізичних осіб у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», розміщені па рахунку банківської установи. В зазначеному переліку міститься інформація щодо вкладника ОСОБА_2 .

Окремо вказано, що слідчим відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області до Фонду спрямовано постанову про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 25.11.2019 для зобов`язання службових осіб Фонду вжити заходів для збереження назначених коштів. У зв`язку з цим, рішення про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», буде вирішено після прийняття остаточного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні та надходження до Фонду всіх необхідних документів.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у здійснені виплати гарантованої суми відшкодування за вкладом протиправними, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить із наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі за текстом - «Фонд») визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами ( ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI).

Частиною другою статті 26 Закону №4452-VI встановлено, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Згідно із положеннями частини четвертої статті 26 Закону №4452-VI, Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення);

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення);

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах;

11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду;

12) за вкладом, задоволення вимог за яким зупинено відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Отже, як видно із процитованих норм, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, в тому числі за договором про банківського рахунку, в межах 200000 грн. При цьому, у відшкодуванні коштів за вкладом може бути відмовлено лише за наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону №4452-VI.

Положеннями статті 27 Закону №4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

4-1) перелік рахунків вкладників, фінансові операції за якими зупинено відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення";

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Відповідно до приписів розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення) Фонд складає зміни та/або доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та/або доповнень до Переліку, прийнятих Фондом (п. 3).

Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру (п. 5).

Під час дії тимчасової адміністрації до чергових частин Загального реєстру включаються ГСР (Гарантована сума за рахунком) тільки за тими договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини Загального реєстру, щодо яких знято обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій та строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (п. 5).

Як встановлено судом, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування №2147 від 22.08.2019 р. затверджено зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами, відповідно до якого ОСОБА_1 включено до Загального реєстру із сумою відшкодування в розмірі 198400 грн.

Однак, відповідачем виплату призупинено з підстав наявності постанови слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні №0003105 від 20.08.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 1914, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України, визнано речовими доказами кошти, розміщені на рахунках 443 фізичних осіб у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», розміщені па рахунку банківської установи, в тому числі позивача.

Оцінюючи таку позицію Фонду, суд звертає увагу на приписи ч. 4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", які визначають вичерпний перелік підстав з яких не відшкодовуються кошти. При цьому, серед даних підстав, відстня така, як наявність постанови про визнання коштів речовими доказами.

Окрім того, на момент розгляду даної справи в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо наявності судових рішень про накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ «Радикал Банк», в тому числі і на рахунок, відкритий на ім`я позивача.

Натомість, право позивача на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Радикал Банк» гарантоване Законом №4452-VI, а також встановлене судовими рішеннями у справі №802/47/16-а.

Окремо суд вказує й на, що факт включення позивачки до Загального реєстру вкладників ПАТ «Радикал Банк», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в межах гарантованої суми відповідачем не заперечується.

За таких обставин посилання відповідача про неможливість виплати гарантованої суми відшкодування, на переконання суду, є безпідставними.

Суд вказує, що Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини 2 статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (статті 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (статті 13 і 41 Конституції України). Крім того, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями статей 1058, 1066 ЦК України та статей 8, 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.

Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша статті 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у Рішенні від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, зміст статті 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Так, кошти позивача за вкладом у банку є його власністю, право на яке гарантоване державою України відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, норми якої, згідно положень ст. 8 Конституції України та ст. 9 КАС України, є пріоритетними над нормами вітчизняного законодавства, в тому числі тими, які встановлюють певні обмеження щодо отримання відповідної компенсації втраченого майна.

Згідно ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року): "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.".

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", від 23 вересня 1982 року, серія А, №52, зазначено, що у випадку позбавлення власності, встановленні обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановленням контролю за її використанням і було надане відшкодування.

Разом з тим, оцінюючи вимоги в частині визнання протиправними дій, суд вказує на наступне.

Згідно загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. В свою чергу, дії - це юридично значуща активна (тобто врегульована нормами права) поведінка суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

Як встановлено, відповідач не виплатив гарантовану суму вкладу, тобто не вчинив дії.

Відтак, в частині визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні виплати, позов задоволенню не підлягає, оскільки жодних дій відповідачем не вчинялось. Отже має місце саме бездіяльність.

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї, Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Як вже встановлено судом та зазначалось вище, всупереч нормам чинного законодавства відповідач не виплатив гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк", за договором банківського рахунку №18-23045 від 09.07.2015 в розмірі 198400 грн. Відтак, така бездіяльність є протиправною.

В той же час, надаючи оцінку вимогам позивача щодо стягнення відповідних коштів з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то суд зазначає, що Закон №4452-VI, а також Положення №14, визначають процедуру та певний порядок дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якої(го) відповідач має дотримуватись при виплаті особі гарантованої суми відшкодування за договорами банківського вкладу (рахунку), а задоволення відповідної вимоги позивача у такий спосіб призведе до порушення визначеної законодавцем процедури.

Разом із тим, враховуючи те, що в межах розгляду даної справи судом встановлено безпідставність невиплати позивачу відшкодування в межах гарантованої суми коштів, суд доходить висновку, що з метою належного відновлення порушених прав позивача, наявні підстави для зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1 в ПАТ «Радикал Банк» в розмірі 198400 грн.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 2 824, 80 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 1412,40 грн. (1/2 задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не проведення виплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк", за договором банківського рахунку №18-23045 від 09.07.2015 в розмірі 198400 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк", за договором банківського рахунку №18-23045 від 09.07.2015 в розмірі 198400 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в сумі 1412,40 (одну тисячу чотириста дванадцять гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб(вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено: 02.02.2021 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна