Справа № 440/5761/20
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/5761/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Ніценко А.О.,

представник позивача Трембач В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Селянського фермерського господарства "Воля" в особі керівника Кукоби Олександра Миколайовича до державного реєстратора Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченка Сергія Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

09.10.2020 Селянське фермерське господарство "Воля" в особі керівника Кукоби Олександра Миколайовича (надалі - позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного реєстратора Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченка Сергія Анатолійовича (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченка Сергія Анатолійовича №54039313 від 14.09.2020 про відмову у державній реєстрації іншого речового права (права оренди) земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0639 за СФГ "Воля".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням державного реєстратора Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченка Сергія Анатолійовича №54039313 від 14.09.2020 відмовлено в проведенні державної реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0639. Підставою для відмови слугувало те, що заявник вже звертався з аналогічною заявою 28.01.2020 в результаті якого було прийнято рішення №50930178 від 03.02.2020 про державну реєстрацію речових прав, та яке було скасовано наказом Міністерства Юстиції України №2436/5 від 16.07.2020 за результатом розгляду скарги ПСП "Оболонь". Позивач зазначає, що спірне рішення прийнято з порушенням вимог статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", яка визначає вичерпний перелік підстав для відмови в держаній реєстрації.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

23.11.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що при повторному зверненні позивача, з того самого предмета та підстав, було відмовлено в державній реєстрації речових прав, з метою забезпечення усталеної практики в сфері державної реєстрації, на підставі фактів встановлених Міністерством Юстиції України, що викладені в наказі №2436/5 від 16.07.2020. Вказаний наказ Міністерства Юстиції України не оскаржувався, а тому є обов`язковим для застосування при повторному зверненні заявника, оскільки носить преюдиційний характер.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 заяву СФГ "Воля" про збільшення позовних вимог від 03.12.2020 повернуто заявнику, оскільки остання не відповідала вимогам статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове зсідання не з`явився; у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи провести без його участі; при вирішені справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 2 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Зважаючи на вищевикладене, суд вирішив розглядати справу за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

СФГ "Воля" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, (а.с.25-31).

27.08.2020 між Оболонською сільською радою (Орендодавець) та СФГ "Воля" (Орендар) укладено договір оренди землі (а.с.12-18), за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :00:005:0639, яка розташована: вул.Степова, село Оболонь, Семенівського району. Об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 7,7000 га, у тому числі 7,7000 га земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для обслуговування господарських будівель та споруд (пункт 2 Договору). Пунктом 8 Договору обумовлено, що строк дії договору складає 49 років.

08.09.2020 позивач звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №41314259 для проведення державної реєстрації іншого речового права (право оренди земельної ділянки) на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0639.

14.09.2020 державним реєстратором Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченком С.А. прийнято рішення №54039313 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.81).

В якості обґрунтування рішення зазначено, заявник вже звертався з аналогічною заявою 28.01.2020 (заява №38150457), в результаті розгляду якої було прийнято рішення №50930178 від 03.02.2020 про державну реєстрацію речових прав. Проте, дане рішення було скасоване, згідно наказу Міністерства Юстиції України №2436/5 від 16.07.2020, на підставі висновку Колегії Мін`юсту з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 19.06.2020 за результатами розгляду скарги ПСП "Оболонь" від 05.03.2020, зареєстрованої в Мін`юсті 10.03.2020 за №7698-33-20. Враховуючи ту обставину, що заявник звернувся з аналогічними документами повторно та той факт, що Мін`юстом вже було встановлено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Не погодившись з цим рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державній реєстрації прав підлягають: речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань); інші речові права відповідно до закону.

Частиною першою статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає підстави для відмови в державній реєстрації прав, зокрема,

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Частиною другої вказаної статті Закону визначено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Як свідчать матеріали справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що заявник вже звертався з аналогічною заявою 28.01.2020 (заява №38150457), в результаті розгляду якої було прийнято рішення №50930178 від 03.02.2020 про державну реєстрацію речових прав. Проте, дане рішення було скасоване, наказом Міністерства Юстиції України №2436/5 від 16.07.2020, на підставі висновку Колегії Мін`юсту з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 19.06.2020 за результатами розгляду скарги ПСП "Оболонь" від 05.03.2020.

Отже, підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугував наказ Міністерства Юстиції України №2436/5 від 16.07.2020, яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.02.2020 №50930178, прийняте державним реєстратором Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченком С.А. (а.с.9 зворотній бік).

Вказаний наказ Міністерства Юстиції України №2436/5 від 16.07.2020 прийнятий на підставі висновку Колегії Міністерства Юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 19.06.2020 за результатами розгляду скарги ПСП "Оболонь" від 05.03.2020.

Судом встановлено, що скасовуючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.02.2020 №50930178, прийняте державним реєстратором Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченком С.А., Колегія Міністерства Юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції встановила, що в інформаційному файлі, отриманої шляхом інформаційної взаємодії з Державного земельного кадастру, відсутня інформація про власника земельної ділянки. Відповідно до матеріалів поданої скарги, а саме листа відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 28.12.2019 №31-16-0.35-1069/115-19 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:005:0639 розташована на землях, на які видано державний акт на право колективної власності на землю серія ІІ-ПЛ №000087, виданий КСП "Оболонське" (а.с.10).

Суд звертає увагу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2020 у справі №917/1301/19, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 15.12.2020.

Так, в ходу розгляду справи №917/1301/19 колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків, зокрема, про те, що: "право колективної власності, посвідчене Державним актом на право колективної власності на землю серії ІІ-ПЛ №000087, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №2, виданим КСП "Оболонське", відсутнє у позивача в даній справі, ПСП "Оболонь", оскільки останній не є правонаступником КСП "Оболонське".

"Твердження ПСП "Оболонь" про те, що воно є правонаступником КСП "Оболонське", зокрема, щодо права колективної власності на земельну ділянку згідно з актом на право колективної власності на землю серії ІІ-ПЛ №000087 - колегія суддів не вважає належними аргументами, оскільки вони спростовуються вищенаведеними обставинами, встановленими судами в ході розгляду справи №917/841/19, які колегія суддів визнає такими, що не потребують доказування в ході розгляду даної справи".

В силу статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вищенаведені обставини, встановлені в ході розгляду господарської справи №917/1301/19, не потребують доведенню.

Таким чином, посилання відповідача в спірному рішенні від 14.09.2020 №54039313, як підставу для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, на те, що Міністерством юстиції України було встановлено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно є безпідставним.

Відповідно до часини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 72 та частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки, відповідач не довів правомірність свого рішення, не спростував обставини, викладені в позові, а тому спірне рішення державного реєстратора Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченка Сергія Анатолійовича №54039313 від 14.09.2020 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, заявлені позовні вимоги СФГ "Воля" підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором є громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав.

За таких обставин, оскільки державний реєстратор Калініченко Сергій Анатолійович перебуває у трудових відносинах з Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області, а позивач у спірних відносинах виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як юридична особа публічного права, з огляду на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що судові витрати позивача належить компенсувати шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Хорольської районної державної адміністрації 2102,00 грн судового збору, сплаченого СФГ "Воля" за звернення до суду з цим позовом.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Селянського фермерського господарства "Воля" в особі керівника Кукоби Олександра Миколайовича (вул. Івана Франка, 5, с.Оболонь, Семенівський район, Полтавська область, ) до державного реєстратора Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченка Сергія Анатолійовича (вул. 1 Травня, 4, м.Хорол, Полтавська область, код ЄДРПОУ 04057267) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Калініченка Сергія Анатолійовича №54039313 від 14.09.2020 про відмову у державній реєстрації іншого речового права (права оренди) земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0639 за Селянським фермерським господарством "Воля".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області () на користь Селянського фермерського господарства "Воля" (вул. Івана Франка, 5, с.Оболонь, Семенівський район, Полтавська область, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 січня 2021 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко