Справа № 340/5113/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/5113/20

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Казанчук Г.П., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 10.08.2020р. № 2787/ФОП/11-28-53-08-15 про відмову списання суми заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску, штрафу та пені нарахованих ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2017 по 14.05.2020 в сумі 29293,44 гривень;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області списати суми заборгованості (недоїмки), штрафних санкцій і пені нарахованих ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2017 по 14.05.2020 в сумі 29293,44 гривень.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області прийнято рішення, яким відмовлено йому у списанні недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску. Зазначене рішення позивач вважає протиправним, оскільки він був зареєстрований як фізична особи-підприємець, проте підприємницькою діяльністю не займався, а 14.05.2020 року державним реєстратором внесено запис про припинення підприємницької діяльності. Зауважує на те, що дія закону №592-ІХ розповсюджується і на нього, оскільки у роз`ясненнях, викладених у листі Міністерства фінансів України від 26.08.2020 року, зазначено про те, що дія пункту 9-15 Закону поширюється на фізичних осіб - підприємців, які перебували в стані припинення до набрання чинності пунктом 5 розділу І Закону України від 13.05.2020 року №592.

Представником ГУ ДПС у Кіровоградській області (надалі відповідач) надано відзив на позов, у якому зазначено про те, що норми Закону №592-ІХ чітко визначають перебіг часу з якого починає діяти механізм списання сум недоїмки, містять конкретні умови, дотримання яких платниками передує списанню. Згідно інформації з баз баних ДПС України ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування та припинив свою діяльність до дати набрання чинності закону про списання суми недоїмки та штрафних санкцій. З цих підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Дослідивши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 згідно з Витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 23.03.1999 року був зареєстрований як фізична особа - підприємець, а 14.05.2020 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, підстава: власне рішення, номер запису 1010508 (а.с.47-48).

Згідно інформації контролюючого органу позивач перебуває в стані 11 - припинено, але не знято з обліку (42).

Зі змісту адміністративного позову, відзиву на позов та наявних матеріалів справи судом встановлено, що в період з 01.01.2017 по 14.05.2020 позивач знаходився на загальній системі оподаткування.

17.08.2020 року, керуючись ЗУ «Про внесення змін до Закону України "Про збір га облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників», позивачем була подана до ГУ ДПС у Кіровоградській області вимога про списання суми недоїмки з єдиного соціального внеску, нараховану за період з 01 січня 2017 року до 14 травня 2020 року, а також штрафи та пеню, нараховані на цю суму недоїмки (а.с.10).

На зазначену вимогу ГУ ДПС у Кіровоградській області надано відповідь (рішення) №2787/ФОП/11-28-53-08-15 від 10.08.2020 року, якою відмовлено у списанні недоїмки через відсутність підстав для списання заборгованості по єдиному соціальному внеску (надалі спірна відмова, а.с.11).

Отже правомірність відмови у списанні недоїмки є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Станом на 03.06.2020 року за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 29293,44 грн., у тому числі за 2017 рік - 8448 грн., за 2018 рік - 9828,72 грн., за 6 місяців 2019 року - 11016,72 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року N 2464-VI (далі - Закон України N2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

02.06.2020 року опублікований Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" 13 травня 2020 року №592-IX (Закон №592), пунктом 1 прикінцевих положень якого передбачено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2021 року, крім пункту 5 розділу I цього Закону, що набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з положеннями пункту 5 розділу I Закону №592, який набрав чинності з 03.06.2020 року, передбачено, внести до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" такі зміни, зокрема, у розділі VIII "Прикінцеві та перехідні положення" доповнити пунктом 9-15 такого змісту:

"9-15. Підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників", а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників":

а) платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників". Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше;

б) платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників". Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що: 1) платник податків отримав дохід (прибуток) протягом періоду з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників"; 2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

У разі якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою.

Штрафні санкції до платника єдиного внеску, передбачені пунктом 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону, за наведених умов не застосовуються.

Вимога про сплату суми недоїмки, штрафних санкцій і пені вважається відкликаною у день прийняття податковим органом рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Нараховані та сплачені або стягнуті за зазначений період суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відповідно до цього Закону не підлягають поверненню".

Окрім цього, Міністерство фінансів України листом від 26.08.2020 №11220-16-62/26150 надало роз`яснення щодо порядку застосування дії пункту 9-15 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в якому вказало, що обов`язковою умовою для списання заборгованості зі сплати єдиного внеску за період з 1 січня 2017 року до 3 червня 2020 року є виконання вимог, встановлених пунктом 9-15 Закону №2464, зокрема подання протягом 90 календарних днів з 3 червня 2020 року заяви про списання заборгованості, подання заяви державному реєстратору про припинення підприємницької діяльності або заяви до податкового органу про зняття з обліку, та подання звітності з єдиного внеску. Враховуючи вищенаведене, дія пункту 9-15 Закону №2464 поширюється на фізичних осіб - підприємців, які перебували в стані припинення до набрання чинності пунктом 5 розділу I Закону України від 13.05.2020 №592.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що підставою для списання заборгованості зі сплати єдиного внеску є факт відсутності отриманого фізичною особою - підприємцем на загальній системі оподаткування доходу у період з 01.01.2017 року, своєчасне звернення до контролюючого органу з відповідною заявою, подання заяви державному реєстратору про припинення підприємницької діяльності та подання звітності з єдиного внеску.

У період з 01.01.2017 року по 14.05.2020 року позивач перебував на загальній системі оподаткування, 14.05.2020 року внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за власним рішенням.

Позивачем подано податкова декларація про майновий стаж і доходи за період 2017 - 2020 роки, у яких зазначено про відсутність доходу (а.с.13-19).

Також позивачем подана звітність з ЄСВ за 2017, 2018, 2019 роки (а.с.20-27), при цьому позивач своєчасно звернувся до Головного управління ДПС у Кіровоградській області з вимогою про списання заборгованості, матеріали справи не місять доказів отримання позивачем доходів за період з 01.01.2017 року по 14.05.2020 року.

У пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (щодо усунення дискримінації за колом платників)» зазначено про те, що встановлення обов`язку сплати ЄСВ без отримання доходу не відповідає легальній меті державного регулювання даного виду відносин та є непослідовним у контексті самого Закону, який визначає об`єктом нарахування ЄСВ саме отриманий дохід. Також зазначене положення суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо кола осіб, які мають право на державну трудову пенсію.

Отже метою прийняття Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (щодо усунення дискримінації за колом платників)» було усунення дискримінаційного підходу щодо визначення коло платників єдиного соціального внеску при відсутності отриманого доходу від підприємницької діяльності.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що відповідачем було протиправно відмовлено у задоволенні вимоги позивача про списання недоїмки, оскільки така відмова не відповідає меті прийнятого закону.

В абзаці третьому пунктом 9-15 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зазначено про те, що податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:

1) платник податків отримав дохід (прибуток) протягом періоду з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників";

2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

Отже суд зауважує, що зазначена норма закону містить вичерпний перелік підстав для відмови списати суму недоїмки, водночас спірна відмова прийнята з підстав, які не передбачені наведеною нормою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У ході розгляду справи відповідач не довів наявність переконливих підстав для відмови позивачу спитати суми недоїмки, а мотиви відмови, наведені у листі від 10.08.2020 року №2787/ФО/11-28-53-08-15, є незаконними.

Тож суд прийшов до висновку, що спірна відмова не відповідає принципам управлінської діяльності, закріпленим у частині 2 статті 2 КАС України, позаяк винесена відповідачем необґрунтовано.

Отже, таке рішення як індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень є протиправним та підлягає скасуванню, а позов у цій частині вимог слід задовольнити.

Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання відповідача списати суми заборгованості в сумі 29293,44 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Отже, як на думку суду списанню суми недоїмки повинно передувати проведення камеральної перевірки та прийняття рішення податковим органом про списання таких сум, отже дії відповідача щодо списання сум недоїмки є дискреційними повноваженнями податкового органу, тому суд не може зобов`язати відповідача списати суми недоїмки, про що просить позивач, та відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch - United Kingdom" №44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" №71916/01, №71917/01 та №10260/02).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов до висновку, що з огляду на визнання протиправною відмову ГУ ДПС в Кіровоградській області від 10.08.2020 року №2787/ФО/11-28-53-08-15, якою позивачу відмовлено у списанні сум недоїмки, порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за його вимогою має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути цю вимогу та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, відповідно до вимог законодавства та з урахуванням висновків суду.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з того, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Так, у позовній заяві зазначена вимога про стягнення з відповідача судовий збір у розмірі 2102 грн., при цьому до матеріалів справи долучена лише квитанція про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 04.11.2020 року (а.с.4), а відтак у стягненні суми в розмірі 1261,20 грн. (2102 - 840,80) слід відмовити.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 14.03.2017 року у справі №П/800/559/16, вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою відповідача списати суми недоїмки, у зв`язку з чим позивач просить суд зобов`язати відповідача списати такі суми недоїмки.

Отже, у позовній заяві заявлено основну та похідну вимоги, які стосуються вирішення одного публічно-правового спору характеру. За подання цього позову судовий збір обчислюється за ставкою, визначеною пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (установлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року у розмірі 2102 грн.). Тому судовий збір за подання цього позову до суду повинен становити 840,80 грн.

Відтак, зважаючи на часткове задоволення позову, на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 10.08.2020р. № 2787/ФОП/11-28-53-08-15 у списанні суми заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску, штрафу та пені нарахованих ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2017 по 14.05.2020 в сумі 29293,44 гривень.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області повторно розглянути вимогу ОСОБА_1 від 14 серпня 2020 року щодо списання сум недоїмки, штрафної санкції та пені у відповідності до приписів Закону №592 за період з 01.01.2017 року по 14.05.2020 року, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимоги відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на оплаті судового збору в сумі 420,40 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області .

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук