Справа № 280/6498/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2021 року Справа № 280/6498/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про визнання протиправними та скасування постанов, -
16.09.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 03.08.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62691117, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем при примусовому виконанні виконавчого напису №2651, виданого 22.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.;
- визнати протиправною та скасувати постанову від 25.08.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем у виконавчому провадженні №62691117 при примусовому виконанні виконавчого напису №2651, виданого 22.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про визнання протиправними та скасування постанов, в порядку ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України передано на розгляд за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
07.12.2020 року матеріали адміністративної справи №280/6498/20 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу передані судді Сліпець Н.Є.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 17.12.2020 року, відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву.
Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 11.12.2020 року направлено на адресу місцезнаходження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського О.В. засобами поштового зв`язку, проте, докази отримання останнім даної ухвали в матеріалах справи станом на 22.12.2020 року були відсутні.
Ухвалою суду від 22.12.2020 року приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Табінському О.В. продовжено строк для виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року на 10 днів з моменту отримання даної ухвали.
Ухвала суду була отримана відповідачем 05.01.2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи, отже, строк до якого відповідачу необхідно надати письмовий відзив є 15.01.2021 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.09.2020 року у відділі кадрів ТОВ «ЕЛІЗ», де працює комірником, дізналася про відкриття відносно неї виконавчого провадження та, в рамках якого прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.08.2020 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ПАТ «Альфа Банк» на підставі договору факторингу відступило право вимоги за кредитним договором заборгованості в розмірі 15 377,76 грн. на підставі виконавчого напису №2651 від 22.01.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., Позивач зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. прийнято до виконання виконавчий напис нотаріуса не за місцем її проживання, перебування, як боржника, чим порушено вимоги статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2020 року та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.08.2020 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач правом надання письмового відзиву не скористався, разом з тим, 14.01.2021 року на адресу суду надійшли завірені копії матеріалів виконавчого провадження №62691117.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.12.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №401092891, відповідно до умов якого банком останній надано кредит у сумі 14 047,76 грн. у строк до 18.07.2013 року.

22.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис за №2651 про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 15 377,76 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ПАТ «Альфа Банк» на підставі договору факторингу відступило право вимоги за кредитним договором.

20.07.2020 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича із заявою про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за №2651 від 22.01.2020 року про стягнення із боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 15 377,76 грн.

На підставі поданої заяви та виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. 03.08.2020 року відкрито виконавче провадження №62691117 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 15 377,76 грн., про що була винесена відповідна постанова.

Крім того, в рамках виконавчого провадження №62691117, 25.08.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника.

Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення відповідачем постанов про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2020 року та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.08.2020 року.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону №1403-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною третьою статті 25 Закону №1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому, зі змісту наведеної норми частини другої статті 24 Закону №1403-VIII слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Згідно частини четвертої статті 24 Закону №1404-VIII виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Частиною п`ятою статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону №1404-VIII).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404-VIII).

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону №1404-VIII).

За приписами статті 68 Закону №1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що приватний виконавець Табінський Олег Володимирович здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.

Також, встановлено, що боржником у виконавчому провадженні №62691117 є фізична особа ОСОБА_1 , яка з 22.07.2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та з 16.10.2018 року за тією ж адресою у будинку ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту, наявної в матеріалах справи.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 працює комірником на ТОВ «ЕЛІЗ», що знаходиться у АДРЕСА_2 .

З аналізу встановлених обставин вбачається, що місце проживання та місце роботи боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Табінський О.В. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні №62691117 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.

При цьому, при винесенні постанови від 03.08.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62691117 приватним виконавцем адресою боржника зазначено: АДРЕСА_3 .

Жодних доказів проживання, перебування позивача в місті Києві, як і знаходження в останньому її майна, відповідачем суду не надано.

Тобто, відсутнє обґрунтування правомірності винесення постанов про відкриття виконавчого провадження №62691117 від 03.08.2020 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.08.2020 року, та також інших постанов, прийнятих в рамках даного виконавчого провадження, та прийняття виконавчих документів не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, і не за місцезнаходженням його майна, грошових кошів, заробітної плати.

В постановах, прийнятих в рамках виконавчого провадження від 03.08.2020 року відсутні будь-які посилання про наявність у боржника іншого майна, місцезнаходження якого підпадає під виконавчий округ приватного виконавця.

Отже, за відсутності належних та допустимих доказів, що у сукупності свідчили б про наявність визначених законом підстав для відкриття виконавчого провадження ВП №62691117 у межах виконавчого округу міста Києва, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2020 року та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 25.08.2020 року.

Що ж стосується обрання найбільш ефективного способу відновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, у тому числі, про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів, людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, суд не обмежений вимогами адміністративного позову, виходячи з предмету судового захисту, на який він направлений. Нечіткість прохальної частини позовної заяви не є та не може бути підставою для відмови у її задоволенні, оскільки це суперечить принципам адміністративного судочинства і судового захисту у цілому.

Згідно із статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументами учасників справи.

За таких обставин, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, з урахуванням того, що усі постанови, що прийняті в рамках відповідного виконавчого провадження приймаються за ідентичним територіальним принципом, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і скасувати постанови відповідача від 03.08.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.08.2020 року, прийняті в рамках виконавчого провадження №62691117.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувані постанови, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0..1 від 15.09.2020 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 878,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича (02125, м. Київ, вул. Старосільська, буд.1 У, оф. 3) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про відкриття виконавчого провадження №62691117 від 03.08.2020 року, відкритого на підставі виконавчого напису №2651, вчиненого 22.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 15 377,76 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.08.2020 року, прийняту в рамках виконавчого провадження №62691117.

Визнати протиправними та скасувати постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 03.08.2020 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.08.2020 року, прийняті приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем в рамках виконавчого провадження №62691117.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича (02125, м. Київ, вул. Старосільська, буд.1 У, оф. 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 878,80 (вісімсот сімдесят вісім гривень вісімдесят копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець