Справа № 600/939/20-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 січня 2021 р. м. Чернівці справа № 600/939/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Вепрюка М.Ю.

учасників справи:

заявника ОСОБА_1

представника заявника Куцак О.М.

представників відповідачів - Кушніра М.І., Адамського Н.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у справі № 824/497/18-а за нововиявленими обставинами.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (у новій редакції), в якій просить: визнати протиправними і скасувати наказ начальника Західного регіонального управління (1 категорії) від 19.04.2018 р. № 161-ОС щодо припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби за пунктом и (у зв`язку із систематичним невиконанням умов договору контракту) частини 6 (із застосуванням частини 8) статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу майора ОСОБА_1 (П-004600), начальника відділу прикордонної служби Селятин II категорії (тип Б).

В обґрунтування заяви заявник вказував, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.12.2018 р. в справі № 824/497/18-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Чернівецького прикордонного загону про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, - відмовити повністю. Проте, заявник вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо правомірності звільнення та об`єктивного відношення до позивача. Зазначає, що в Чернівецькому прикордонному загоні є особи, які проходять військову службу маючи при цьому два і більше дисциплінарних стягнень, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відтак, на думку позивача, його ситуація є аналогічною, тому є підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, та правові підстави для визнання протиправними і скасування наказу начальника Західного регіонального управління (1 категорії) від 19.04.2018 р. № 161-ОС щодо припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби позивача.

Ухвалою суду від 27.07.2020 р. відкрито провадження у справі за нововиявленими обставинами.

Західне регіонального управління Державної прикордонної служби (далі - відповідач) подало до суду відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 824/497/18-а. У відзиві відповідач зазначив, що не є нововиявленою обставиною те, що в прикордонному загоні продовжують проходити військову службу при наявності дисциплінарних стягнень: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інші, оскільки дані особи, не мають жодного відношення до даної справи та до звільнення заявника з військової служби, у зв`язку із систематичним невиконанням ним умов контракту.

Оскільки, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.12.2018 р. в справі № 824/497/18-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 р. встановлено, що стягнення доведені до відома заявника під підпис та були діючими, а накази №161-ос від 19.04.2018 р. та № 84-ос від 24.04.2018 р. стосовно ОСОБА_1 виносились на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.

З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що заявником не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували наявність нововиявлених істотних обставин, а також не вказано дати їх встановлення.

Чернівецький прикордонний загін (далі - відповідач) подав відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. У відзиві зазначив, що доводи наведені в заяві не є нововиявленими обставинами, не підтверджені жодними доказами. Вказана заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Відтак, вважає, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленими в розумінні положень законодавства.

Ухвалою суду від 22.10.2020 р. у задоволенні клопотання заявника про витребування доказів відмовлено повністю. Не погоджуючись з судовим рішенням, заявник оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 р., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду від 22.10.2020 р., повернуто особі, яка її подала.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.01.2021 р., заявник та його представник підтримали подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Стверджували на необхідності скасування рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.12.2018 р. по справі 824/497/18-а, у зв`язку із тим що відповідачем не надано до суду достатніх та обґрунтованих доказів об`єктивного застосування до заявника підстав звільнення з військової служби шляхом розірвання контракту.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували щодо перегляду рішення за новоявленими обставинами, оскільки відсутні правові підстави для скасування рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі № 824/497/18-а від 20.12.2018 р., яке набрало законної сили.

Розглянувши вказану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 824/497/18-а, заслухавши покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (за його згодою), суд зазначає наступне.

У травні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Західного регіонального управління (1 категорії) від 19.04.2018 р. №161-ОС щодо припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби за пунктом "и" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) частини 6 (із застосуванням ч. 8) ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", його майора ОСОБА_1 (П-004600), начальника відділу прикордонної служби "Селятин" II категорії (тип Б);

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника 31 прикордонного загону Західного регіонального управління державної прикордонної служби України від 24.04.2018 р. №84-ос "По особовому складу" в частині виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення майора ОСОБА_1 (П-004600), начальника відділу прикордонної служби "Селятин" ІІ категорії (тип Б);

- поновити його, ОСОБА_1 , на військовій службі на посаді начальника відділу прикордонної служби "Селятин" II категорії (тип Б) з 25.04.2018 р.;

- стягнути з Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25.04.2018 р. по день поновлення на посаді.

- стягнути з Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на його користь моральну шкоду в сумі 7000,00 грн.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.12.2018 р. у справі № 824/497/18-а за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Чернівецького прикордонного загону про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 р., у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

За приписами ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України передбачено, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 361 КАС України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Вони за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обгрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2020 по справа № №127/2-а-4944/11 та в ухвалі від 17.09.2020 по справі № 420/4053/19 необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до переконання, що наведені заявником обставини не можна визнати нововиявленими в розумінні ст. 361 КАС України, оскільки обставини, які мають істотні значення і на які посилається заявник зводяться лише до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи № 824/497/18-а.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Отже, докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Частиною 3 ст. 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи.

При цьому, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Суд зауважує, що такі обставини мають бути істотними - тобто вони мають безумовно впливати на результат вирішення спору, спростовувати факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжувати процесуальні наслідки, впливати на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

При цьому, до суду заявником не надано жодних доказів, які спростовують факти, що було покладено в основу судового рішення від 20.12.2018 р. № 824/497/18-а, яке набрало законної сили.

Більше того, суд не може здійснити переоцінку тих доказів, які зробив у рішенні від 20.12.2018 р. у справі 824/497/18-а, або оцінювати докази, які не оцінювалися судом з приводу встановлених обставин.

Нововиявлені обставини мають бути належним чином доведені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами й не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались адміністративним судом у процесі розгляду справи, натомість заявником не надано жодних нових доказів на підтвердження нововиявленої обставини.

Суд зауважує, що наявність нововиявлених обставин зводиться позивачем виключно із посиланням на те, що в Чернівецькому прикордонному загоні продовжують проходити військову службу при наявності дисциплінарних стягнень: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також дискримінаційне відношення стосовно нього. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження наведених тверджень заявника.

Таким чином, на переконання суду доводи заявника зводяться лише до переоцінки доказів, які досліджувалися під час розгляду справи № 824/497/18-а.

Частиною 2 ст. 361 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 4. ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За приписами ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Щодо посилання заявника як на нововиявлену обставину на те, що в Чернівецькому прикордонному загоні продовжують проходити військову службу при наявності дисциплінарних стягнень: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інші, суд не бере до уваги, оскільки дані особи, не мають жодного відношення до даної справи та до звільнення заявника з військової служби, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.

Окрім того, службові картки підполковника ОСОБА_3 , підполковника ОСОБА_2 спростовують твердження заявника про наявність у них двох і більше діючих дисциплінарних стягнень. За результати службової діяльності вказані військовослужбовці заохочувались шляхом зняття раніше накладених стягнень та відповідно чинних стягнень не мали.

Більше того, доводи заявника з приводу проходження військової служби ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а також матеріали службових розслідування щодо вказаних осіб за період з 2017 р. по 2020 р. є доказами, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що встановлювались судом при прийняті рішення у справі № 824/497/18-а від 20.12.2018 р. та у відповідності до п. 2 ч.4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Відтак, особові справи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а також матеріали службових розслідування щодо вказаних осіб за період з 2017 р. по 2020 р. не можуть бути доказами у розгляді заяви за нововиявленими обставинами.

Доводи заявника про дискримінаційне поводження з ним також жодним чином ним не обґрунтовано, а в матеріалах справи відсутні жодні докази такого твердження заявника.

Покази свідка ОСОБА_5 суд оцінює критично, оскільки повідомлені свідком обставини, які не є нововиявленими. Вказані покази свідка не впливають на результат вирішення спору, не спростовують фактів, яких було покладено в основу судового рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу judicata - остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Повноваження судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України, п. 40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі Pravednaya v. Russia, п. 27, 28).

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що обставини, на які посилається заявник, існували на час прийняття судового рішення про перегляд якого він просить, і були йому відомі. Відтак, доводи заявника зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 824/497/18-а від 20.12.2018 р., оскільки зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні вимог ст. 361 КАС України, не впливають на правильність і законність рішення.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 241-243, 248, 361, 369 КАС України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, - відмовити.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.12.2018 р. в адміністративній справі № 824/497/18-а, - залишити в силі.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

У відповідності до вимог ст. 293, 295, 369 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала у повному обсязі складена 27.01.2021 р.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - 3ахідне регіональне управління Державної прикордонної служби України (м. Львів, вул. Мечнікова, 16 а, );

відповідач - Чернівецький прикордонний загін (58022, м. Чернівці, вул. Герцена, 2 А, ).

Суддя В.К. Левицький