Справа № 360/4847/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4847/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також позивач) до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі також відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 06.10.2020 № 94 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2;

- зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно записів у трудовій книжці.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює машиністом шихтоподачі другого розряду доменного цеху Відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» та вважає, що набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

11.09.2020 позивач звернулась до Рубіжанського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії у формі № 10 через особистий кабінет, зареєстрований належним чином, за електронно-цифровим підписом на веб-портал ПФУ.

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 06.10.2020 № 94 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач вважає, що рішенням Рубіжанське ОУПФУ Луганської області грубо порушило конституційне право на призначення пенсії, проігнорувавши при цьому рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019, яким визнано неконституційним положення Закону «Про внесені зміни у законодавчі акти України» № 911 -VII, який набрав чинності з 01 січня 2016 року і скасовано прив`язку стажу до віку, у зв`язку з чим вважає, що має право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Рішення Рубіжанського ОУПФУ від 06.10.2020 вважає протиправним з наступних підстав.

По-перше, в рішенні є посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у якій йдеться про порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або у випадку коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи.

Трудова книжка НОМЕР_1 позивача в наявності, всі записи щодо трудового стажу зроблено, будь-яких виправлень у розділі «Відомості про роботу» немає, а відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону №1788-ХІІ, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника.

По-друге, як підставу для відмови в нарахуванні пенсії Рубіжанське ОУПФУ посилається на порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року №58, у частині внесення змін і виправлення помилок прізвища і дати народження.

На думку позивача, виправлення зроблено правильно: на зворотному боці обкладинки трудової книжки є запис з посилання на серію, номер, дату свідоцтва про укладання шлюбу, дата коли зроблено виправлення прізвища, підпис особи відповідальної за ведення кадрової роботи та проставлено печатку; на першому аркуші трудової книжки є відмітка про виправлення року народження, підпис особи відповідальної за ведення кадрової роботи та проставлено печатку. Взагалі не зрозуміло, яким чином виправлення прізвища та року народження впливає на записи стосовно трудового стажу.

Відповідно до статті 14 «Особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих роботах та в металургії», розділу II «Трудові пенсії, пенсії за віком» Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, які безпосередньо зайняті повний робочий день в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Згідно записів у трудовій книжці безперервний трудовий стаж позивача на Алчевському металургійному комбінаті з 07.07.1992 по 11.09.2020 (дня звернення до пенсійного фонду) становить 28 років 02 місяці 05 днів на посадах за Списком № 2.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду для захисту своїх прав.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке (арк. спр. 93-98).

11.09.2020 позивач скористався сервісом веб-порталу Пенсійного фонду України призначення пенсії «в один дотик» та через особистий кабінет звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком та пакетом документів. Заяву зареєстровано у формі № 10 під № 23.

Заяву подано згідно з пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове з державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за№ 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Порядок та умови призначення та виплати пенсії особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, передбачені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 (далі - Закону № 1706-УІІ), Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок № 509), Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженому пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок-1), постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова № 637) установлено, що призначення пенсій внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону № 1706-УІІ від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження (далі - внутрішньо переміщені особи), здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Під час звернення внутрішньо переміщеної особи із заявою про призначення пенсії та документом, що посвідчує особу, територіальні органи Пенсійного фонду України ідентифікують особу заявника, фіксують місце і час її звернення, порівнюють отримані дані з даними, що обробляються в базах даних Пенсійного фонду України, з урахуванням даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у порядку, який затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.

Згідно з ст. 4 Закону № 1706-УІІ факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

ОСОБА_1 - позивач за паспортом громадянина України з 11.05.1999 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Місто обласного значення Алчевськ знаходиться на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Враховуючи зазначене вище та керуючись приписами Закону № 1706-VII позивач має підстави для взяття його на облік, як внутрішньо переміщену особу.

Факт внутрішнього переміщення позивач мав підтвердити довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Однак 11.09.2020 позивач під час звернення за призначенням пенсії «в один дотик» такого документу відповідачу не надав.

Пунктом 7 Порядку-1 встановлено, що для призначення соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Відповідач 18.09.2020 листом № 1241-21-6/4759 направив до управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області інформацію про фактичне місце проживання позивача, що зазначено в заяві від 11.09.2020, для проведення перевірки достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування позивача.

Від управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області надійшов інформаційний список внутрішньо переміщених осіб за місцем їх фактичного проживання/перебування від 25.09.2020 № 4/3607. З наданої інформації вбачається, що позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу (довідка № 917- 500030633 діюча), задеклароване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 підтверджено.

Разом з цим 11.09.2020 під час звернення за призначенням пенсії «в один дотик» позивач зазначив у заяві реквізити банківського рахунку, відкритого ним у АО КБ «ПРИВАТБАНК».

Враховуючи, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, єдиним уповноваженим банком для виплати пенсії є акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Звертають увагу, що відповідно до абз. 2 п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 662, далі - Порядок № 1596), для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком № 509, уповноваженим банком є АТ «Ощадбанк».

Отже на сьогоднішній день єдиним чинним механізмом для виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі є зарахування таких виплат на рахунок, відкритий нею в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (за формою, наведеною у додатку № 5 до Порядку № 637).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція № 58), особи, які вперше шукають роботу і не мають трудової книжки, повинні пред`явити паспорт, диплом або інший документ про освіту чи професійну підготовку.

На час виникнення у заявника трудових відносин порядок ведення трудових книжок працівників регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162).

Так, відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

За приписом абзацу першого пункту 2.2 Інструкції № 58 до трудової книжки, окрім іншого, вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження. Це саме зазначено і у пункті 2.2 Інструкції № 162.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Аналогічний припис міститься у пункті 2.3 Інструкції № 162.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, у відповідності до пункту 2.6 Інструкції № 58, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Ця норма кореспондується з пунктом 2.5 Інструкції № 162, а саме: у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення виробляється адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові в цьому необхідну допомогу.

Пунктом 2.11 Інструкції № 58 визначено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

У пункті 2.12 Інструкції 3 58 зазначено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження відповідно до пункту 2.13 Інструкції № 58 виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Пункти 2.11-2.13 Інструкції № 58 кореспондуються з пунктами 2.10-2.12 Інструкції № 162.

Відповідач, дослідивши трудову книжку позивача НОМЕР_1 , заповнену 20.07.1987, встановив, що виправлення запису про рік народження позивача - власника трудової книжки зроблено з порушенням пункту 2.13 Інструкції № 58 (п. 2.12 Інструкції № 162), а саме: закреслено не весь запис, а лише рік народження (1984 закреслено, взято у дужки та записано 1970). На внутрішньому боці обкладинки немає посилання на відповідній документи та підпису керівника підприємства або печатки відділу кадрів.

За таких обставин відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку № 637 трудовий стаж можна встановити (підтвердити стаж роботи) на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, оскільки «Комунарський електромеханічний завод», народній суд м. Комунарськ, Комунарський металургійний комбінат, Алчевський металургійний комбінат розташовані в м. Алчевськ (колишня назва Комунарськ) Луганської області, відповідач не може надати позивачу допомогу та витребувати від них довідки про підтвердження періодів роботи позивача з 08.10.1987 по 24.03.1988, з 01.04.1988 по 18.09.1989, з 16.05.1991 по 08.12.1991 та з 07.07.1982 (або 1992) по 31.12.1997 на цих підприємствах відповідно.

Окрім іншого у трудовій книжці: запис номер 1 містить виправлення дати (року) видачі наказу, на підставі якого внесений цей запис; запис номер 9 у графі 2 «Дата» в колонці «рік» містить цифри 1882 чи то 1982 чи то 1992. Відповідач розуміє, що у 1982 році позивачу виповнилось лише 12 років, але відповідно до вимог Інструкцій № 162 та № 58 записи до трудових книжок мають бути внесені акуратно, чітко, розбірливо.

Щодо незарахування до загального стажу позивача періоду навчання в Комунарському індустріальному технікумі повідомляють таке: з копії диплома НОМЕР_2 не можливо встановить навчалась позивач на денній чи заочній формі. Оскільки до страхового стажу можливо зараховувати лише періоди навчання на денній формі, але в цей період позивач за записами в трудовій книжці працювала.

За розрахунком стажу, проведеному відповідачем, загальний стаж позивача станом на 11.09.2020 складає 22 роки 09 місяців 28 днів, з нього:

- страховий стаж до 01.01.2004 - 09 років 00 місяців 01 день;

- страховий стаж після 01.01.2004- 13 років 09 місяців 27 днів;

- в тому числі: робота за Списком № 2 - 17 років 04 місяці 19 днів.

До стажу роботи позивачу зараховано такі періоди:

- з 27.07.1992 по 26.07.1995 - догляд за дитиною до 3 років - 03 р. 0 м. 00 дн.;

- з 01.01.1998 по 31.12.1998-01 р. 00 м. 00 дн.;

- з 01.01.1999 по 19.12.1999 - Список № 2-00 р. 11 м. 19 дн.;

- з 20.12.1999 по 31.12.1999-01 р. 00 м. 12 дн.;

- з 01.01.2000 по 31.12.2003 - Список № 2 - 04 р. 00 м. 00 дн.;

- з 01.01.2004 по 31.10.2014 - Список № 2 - 10 р. 10 м. 00 дн.;

- з 01.11.2014 по 30.06.2015 - 01 р. 07 р. 27 дн.;

- з 01.07.2015 по 31.08.2015 - Список № 2 - 00 р. 02 м. 00 дн.;

- з 01.09.2015 по 30.09.2015 - 00 р. 01 м. 00 дн.;

- з 01.10.2015 по 28.02.2017 - Список №2 - 01 р. 05 м. 00 дн.;

- з 01.03.2017 по 31.10.2017-00 р. 08 м. 00 дн.

За приписами абзацу першого пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом другим пункту 2 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - з датою народження з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вимоги до необхідного страхового стажу встановлено абз. І пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, а саме: не менше 25 років, з них не менше 10 років за Списком № 2 та вимоги до віку - у жінок - 55 років.

З урахуванням законодавчо встановлених вимог позивач набуде право на пенсію на пільгових умовах після досягнення 55 років, тобто з 28.05.2025 за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Рішенням відповідача від 18.09.2020 № 88 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до підпункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 в зв`язку з недосягненням відповідного віку (замість 55 років позивачу станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 виповнилось 50 років 03 місяців 14 днів) та через відсутність необхідного страхового стажу (замість необхідного страхового стажу не менше 25 років позивач станом на 11.09.2020 має 22 роки 09 місяців 28 днів).

Рішення відповідача від 18.09.2020 № 88 містить у собі пояснення щодо не зарахованих до страхового стажу періодів, щодо довідки внутрішньо переміщеної особи та щодо необхідності відкриття рахунку в AT «Державний ощадний банк України».

Відповідач рішенням від 18.09.2020 № 88 також повідомив позивачу:

- про право виходу на пенсію після досягнення віку 55 років з 28.05.2025. за умови набуття загального стажу роботи не менше 25 років;

- про право надання довідок про стаж за періоди неврахованого стажу роботи та навчання;

- про право підтвердження належності трудової книжки у судовому порядку;

- про право оскарження цього рішення відповідача у судовому порядку.

Відповідач листом від 21.09.2020 № 1241-31-8/4824 направив рішення від 18.09.2020 № 88 на адресу позивача, зазначену у заяві від 11.09.2020 про призначення пенсії та у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (копія рішення та листа наявні в копії пенсійної справи, що додається).

Рішенням відповідача від 06.10.2020 № 94 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до підпункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 в зв`язку з недосягненням відповідного віку (замість 55 років позивачу станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 виповнилось 50 років 04 місяців 04 днів) та через відсутність необхідного страхового стажу (замість необхідного страхового стажу не менше 25 років позивач станом на 01.10.2020 має 22 роки 09 місяців 28 днів).

Рішення відповідача від 06.10.2020 № 94 містить у собі пояснення щодо не зарахованих до страхового стажу періодів та щодо необхідності відкриття рахунку в AT «Державний ощадний банк України».

Відповідач рішенням від 06.10.2020 № 94 також повідомив позивачу:

- про право виходу на пенсію після досягнення віку 55 років з 28.05.2025. за умови набуття загального стажу роботи не менше 25 років;

- про право надання довідок про стаж за періоди неврахованого стажу роботи та навчання;

- про право підтвердження належності трудової книжки у судовому порядку;

- про право оскарження цього рішення відповідача у судовому порядку.

Відповідач листом від 08.109.2020 № 1241-31-8/5774 направив рішення від 06.10.2020 № 94 на адресу позивача, зазначену у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (копія рішення та листа наявні в копії пенсійної справи, що додається).

Рішення відповідача від 18.09.2020 № 88 та від 06.10.2020 № 94 містять у собі пояснення щодо не зарахованих до страхового стажу періодів та щодо необхідності відкриття рахунку в AT «Державний ощадний банк України». За своїм змістом зазначені рішення автентичні.

Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Додані позивачем до заяви про призначення пенсії та до цього позову копії документів, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах по Списку № 2, а саме: копії наказу від 19.09.1994 № 418, виписки від 29.12.1997 № 308, постанови від 29.12.1997 №308, постанови від 29.11.2000 №229, постанови від 31.12.2003 № 323, постанови від 21.04.2005 № 60, постанови від 30.12.2008 № 177 та постанови від 11.10.2013 № 111 завірені печаткою підприємства з тимчасово окупованої території. Однак, на думку відповідача, зазначені документи не можуть строювати правових наслідків, отже не можуть бути враховані при призначенні пенсії.

Через тимчасову окупацію міста Алчевськ відповідач не може провести перевірку зазначених вище документів з об`єктивним причин.

Окрім того до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи позивача з 01.01.1999 по 19.12.1999, з 01.01.2000 по 31.10.2014, з 01.07.2015 по 31.08.2015 та з 01.10.2015 по 28.02.2017 зараховані відповідачем на підставі відомостей, що містяться в базі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за захистом свої прав позивач звернувся до суду з цим позовом. Однак у позовній заяві повідомляє суду, що за призначенням звернувся 11.09.2020 та, що рішенням від 06.10.2020 № 94 йому відмовлено в призначенні пенсії. Насправді позивач за призначенням пенсії звертався до відповідача два рази, при чому обидва рази в заявах про призначення пенсії позивач невірно зазначав вид пенсії, який просив призначити, а саме: замість призначення пенсії на пільгових умовах позивач вперше просив призначити пенсію за віком, вдруге - за вислугою років.

Щодо стягнення з відповідача судових витрати за рахунок бюджетних асигнувань.

Згідно з частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, яка передбачає врахування майнового стану сторони. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2020 № 22 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2020 рік» затверджено доходи та видатки Пенсійного фонду України. Серед видатків у 2020 році відсутня така позиція, як сплата Пенсійним фондом України судового збору (або його розподілу).

Просить відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії в повному обсязі.

У судове засідання сторони не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , про що свідчить довідка від 11.09.2020 № 917- (арк. спр. 5-9, 10).

11.09.2020 позивач скористався сервісом веб-порталу Пенсійного фонду України призначення пенсії «в один дотик» та через особистий кабінет звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком та пакетом документів, копія заяви додається. Заяву зареєстровано у формі № 10 під № 23 (арк. спр. 11, 102).

11.09.2020 під час звернення за призначенням пенсії «в один дотик» позивач зазначив у заяві реквізити банківського рахунку, відкритого ним у АО КБ «ПРИВАТБАНК».

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 18.09.2020 № 88 «Про відмову в призначенні пенсії згідно з п.п. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком згідно з п.п. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (арк. спр. 104).

01.10.2020 позивач скористався сервісом веб-порталу Пенсійного фонду України призначення пенсії «в один дотик» та через особистий кабінет звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії за вислугою років та пакетом документів. Заяву зареєстровано у формі № 10 під № 25 (арк. спр. 109).

01.10.2020 позивач під час звернення за призначенням пенсії «в один дотик» надав відповідачу довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.09.2020 № 917-, видану управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області.

11.09.2020 під час звернення за призначенням пенсії «в один дотик» позивач зазначив у заяві реквізити банківського рахунку, відкритого ним у АО КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до інформації управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області від 12.10.2020 № 4/3853 позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу (довідка № 917-500030633 діюча), задеклароване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 підтверджено (арк. спр. 115).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 06.10.2020 № 94 «Про відмову в призначенні пенсії згідно з п.п. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком згідно з п.п. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (арк. спр. 113).

В обґрунтування рішення зазначено, що розглянувши надані ОСОБА_1 документи, встановлено, що трудова книжка НОМЕР_4 від 20.07.1987 оформлена з порушенням п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція), а саме - зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по- батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцеві роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по-батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється колишнє прізвище або ім`я, по-батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

У наданій трудовій книжці ОСОБА_1 міститься виправлення лише року народження без закреслення однією рискою всієї дати народження та внесення нових даних, як це передбачено п. 2.12 Інструкції.

Таким чином для підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 за трудовою книжкою НОМЕР_4 від 20.07.1987 необхідно надати довідки, підтверджуючі стаж за періоди роботи, зазначені в трудовій книжці.

До страхового стажу не зараховані наступні періоди роботи ОСОБА_1 :

- на «Комунарському електромеханічному заводі» з 08.10.1987 по 24.03.1988;

- в народному суді м. Комунарськ з 01.04.1988 по 18.09.1989;

- на «Комунарському металургійному комбінаті» з 16.05.1991 по 08.12.1991;

- на «Алчевському металургійному комбінаті» з 07.07.1992 по 31.12.1997.

Також не зараховано до стажу роботи період навчання ОСОБА_1 в Комунарському індустріальному технікумі, оскільки до страхового стажу можливо зарахувати лише періоди навчання на денній формі (зі скан-копїї диплома даний факт встановити не має можливості, але в цей же період ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки працювала).

До пільгового стажу за списком № 2 відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності, трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, зараховані періоди роботи ОСОБА_1 на «Алчевському металургійному комбінаті» з 01.01.1999 по 19.12.1999, з 01.01.2000 по 31.10.2014, з 01.07.2015 по 31.08.2015, з 01.10.2015 по 28.02.2017 за даними персоніфікованого обліку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» з 01.07.2016 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам, у тому числі за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснюються через установи ПАТ «Державний ощадний банк України».

ОСОБА_1 додано до заяви про призначення пенсії реквізити з ПАТ КБ «Приватбанк».

Розглянувши надані документи, управлінням встановлено, що станом на 01.10.2020 (дату звернення) загальний страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 22 роки 09 місяців 28 днів, стаж роботи за списком № 2 - 17 років 04 місяці 19 днів.

Отже, право на призначення пенсії за віком згідно з п.п. 2 п. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІУ ОСОБА_1 набуде після досягнення 55 - річного віку (з 28.05.2025), за наявності загального стажу роботи не менше 25 років.

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, стаж ОСОБА_1 станом на 01.10.2020 складає 22 роки 09 місяців 28 днів, з нього: страховий стаж до 01.01.2004 - 09 років 00 місяців 01 день; страховий стаж після 01.01.2004- 13 років 09 місяців 27 днів; в тому числі: робота за Списком № 2 - 17 років 04 місяці 19 днів. До стажу роботи позивачу зараховано такі періоди: з 27.07.1992 по 26.07.1995 - догляд за дитиною до 3 років - 03 р. 0 м. 00 дн.; з 01.01.1998 по 31.12.1998-01 р. 00 м. 00 дн.; з 01.01.1999 по 19.12.1999 - Список № 2-00 р. 11 м. 19 дн.; з 20.12.1999 по 31.12.1999-01 р. 00 м. 12 дн.; з 01.01.2000 по 31.12.2003 - Список № 2 - 04 р. 00 м. 00 дн.; з 01.01.2004 по 31.10.2014 - Список № 2 - 10 р. 10 м. 00 дн.; з 01.11.2014 по 30.06.2015 - 01 р. 07 р. 27 дн.; з 01.07.2015 по 31.08.2015 - Список № 2 - 00 р. 02 м. 00 дн.; з 01.09.2015 по 30.09.2015 - 00 р. 01 м. 00 дн.; з 01.10.2015 по 28.02.2017 - Список №2 - 01 р. 05 м. 00 дн.; з 01.03.2017 по 31.10.2017-00 р. 08 м. 00 дн. (арк. спр. 105-106).

У трудовій книжці серії НОМЕР_4 від 20.07.1987 ОСОБА_1 містяться такі записи за спірні періоди: з 08.10.1987 по 24.03.1988 працювала на Комунарському електромеханічному заводі на посаді учня слюсаря електромонтажника, 02.11.1987 присвоєний 1 розряд; з 01.04.1988 по 18.09.1989 - в народному суді м. Комунарськ на посаді архіваріуса; з 16.05.1991 по 08.12.1991 - на Комунарському металургійному комбінаті в фасонолітейному цеху на посаді землероба 2 розряду; з 07.07.1992 по 31.12.1997 - на Алчевському металургійному комбінаті в фасонолітейному цеху на посадах стропальника 3 розряду, стерженщика ручної формовки 5 розряду, також є запис, що за результатами атестації робочого місця та умов праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах по списку 2 стерженщик ручної формовки (арк. спр. 44-85).

Відповідно до диплому серії НОМЕР_5 , виданого 30.06.1992, реєстраційний номер 1639, позивач з 1988 року по 23.06.1992 навчалася в Комунарському індустріальному технікумі за спеціальністю «Ливарне виробництво чорних металів» (арк. спр. 116).

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі також - Закон № 1058).

В силу пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються, у тому числі, пенсія за віком (пункт 1 частини першої статті 9 Закону №1058).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 26 Закону №1058 визначені умови призначення пенсії за віком.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Тобто, Законом №1058 передбачено, що як для призначення, так і для перерахунку пенсії особа повинна звернутися із відповідною заявою та необхідними документами особисто або через представника до територіального органу Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок № 221-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

В силу пункту 1.7 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, «письмово повідомляє заявника» про те, які документи «необхідно подати» додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1.7 розділу І Порядку).

Пунктом 2.1. розділу ІІ Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком, серед інших, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі також Порядок № 637).

Абзацом другим пункту 1 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Згідно пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Абзацом першим пункту 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В свою чергу, пункт 18 Порядку № 637 передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 3.3. розділу ІІІ Порядку № 22-1 визначено, що саме «орган, що призначає пенсію», надає роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 також визначає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Натомість, відповідач проігнорував вище зазначені нормативно визначені вимоги для належного прийняття та розгляду документів щодо призначення пенсії позивачу.

З урахуванням положень пункту 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 саме відповідач як орган, що призначає пенсію, повинен спочатку всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі подані документи, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку надати необхідні роз`яснення, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином не оцінював подані позивачем документи, не надавав необхідних фахових роз`яснень (порушення п. 3 Порядку № 637), не пропонував в рамках наданих повноважень (п. 3.3. Порядку № 22-1) можливість виклику до пенсійного органу свідків (пункти 17, 18 Порядку № 637).

Щодо виправлень у наданій трудовій книжці позивача лише року народження без закреслення однією рискою всієї дати народження та внесення нових даних відповідно до пункту 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, а також виправлень у запису № 1 дати (року) видачі наказу, та у запису № 9 у графі 2 «Дата» в колонці «рік» суд зазначає, що належне заповнення трудових книжок відноситься до обов`язків роботодавця, а не робітника позивача по справі. Крім того, дати народження та інші виправлені відомості можливо перевірити та встановити в комплексі на підставі інших наданих документів: копії паспорту, довідок тощо.

Щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 08.10.1987 по 24.03.1988 на «Комунарському електромеханічному заводі»; з 01.04.1988 по 18.09.1989 в народному суді м. Комунарськ; з 16.05.1991 по 08.12.1991 на «Комунарському металургійному комбінаті»; з 07.07.1992 по 31.12.1997 на «Алчевському металургійному комбінаті» суд зазначає таке.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача має необхідні дані за спірні періоди, які свідчать про роботу з 08.10.1987 по 24.03.1988 на Комунарському електромеханічному заводі на посаді учня слюсаря електромонтажника, 02.11.1987 присвоєний 1 розряд; з 01.04.1988 по 18.09.1989 - в народному суді м. Комунарськ на посаді архіваріуса; з 16.05.1991 по 08.12.1991 - на Комунарському металургійному комбінаті в фасонолітейному цеху на посаді землероба 2 розряду; з 07.07.1992 по 31.12.1997 - на Алчевському металургійному комбінаті в фасонолітейному цеху на посадах стропальника 3 розряду, стерженщика ручної формовки 5 розряду, також є запис, що за результатами атестації робочого місця та умов праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах по списку 2 стерженщик ручної формовки.

Позивачем надавались до Рубіжанського ОУПФУ наступні документи: копію наказу від 16.09.1994 №418 «про підтвердження права на пенсію на пільгових умовах по спискам №1 та № 2», копією виписки із постанови ОАО «АМК» від 29.12.1997 № 308 «Про результати атестації місць за умовами роботи», постанови «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» від 29.12.1997 № 308, 29.11.2000 № 229, 31.12.2003 № 323, 21.04.2005 № 60, 30.12.2008 № 177, 11.10.2013 № 111, які не були прийняті (арк. спр.22-36).

За встановлених обставин до спірних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

При цьому згідно законодавства, яке діяло станом на час внесення відповідних записів в трудову книжку позивача, проведення атестації робочих місць та внесення відповідних записів у трудову книжку працівника відносилося до повноважень та обов`язків роботодавця, а не позивача.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Посилання відповідача як на підставу для відмови в задоволенні заявлених вимог на ті обставини, що позивач не досягла визначеного законодавством 55-річного віку є незмістовним, оскільки відповідач зовсім не аналізував та не надавав правової оцінки положенням статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії), згідно якої працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Щодо відкриття позивачем банківського рахунку в АО КБ «ПРИВАТБАНК» суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 637 від 05.11.2014 (із змінами від 14.03.2016) передбачено, що виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором. Зазначений порядок виплати не порушує право позивача на отримання пенсії, оскільки позивач самостійно може відкрити відповідний рахунок в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» для отримання сум пенсії.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 08.10.1987 по 24.03.1988 на «Комунарському електромеханічному заводі»; з 01.04.1988 по 18.09.1989 в народному суді м. Комунарськ; з 16.05.1991 по 08.12.1991 на «Комунарському металургійному комбінаті»; з 07.07.1992 по 30.04.1997 на «Алчевському металургійному комбінаті»; до пільгового стажу період роботи з 01.05.1997 - 31.12.1997 на «Алчевському металургійному комбінаті» на посаді стерженщика ручної формовки 5 розряду.

Період навчання позивача підлягає додатковій перевірці, оскільки відповідач проігнорував свої обов`язки, визначені пунктом 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду усіх поданих документів, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку не надавав необхідних роз`яснень позивачу стосовно необхідності надання уточнюючих документів відносно форми навчання в Комунарському індустріальному технікумі.

Як наслідок, в наявності підстави для скасування судом рішення відповідача від 06.10.2020 № 94 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Статтею 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд, серед іншого, може прийняти рішення про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне обрати такий спосіб захисту порушеного права як прийняття рішення про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.10.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень Порядку № 22-1 та Порядку № 637, надавши оцінку усім наданим позивачем документам, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною третьою статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зазначені норми процесуального законодавства спростовують позицію відповідача стосовно того, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії, а також у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, тобто дискреційними.

Суд не втручається до таких повноважень і не підміняє собою територіальний орган Пенсійного фонду, оскільки на підставі норм КАС України перевіряє законність вчинення дії пенсійним органом стосовно розгляду заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію на підставі наданих документів не підлягають задоволенню внаслідок передчасності їх заявлення.

Позиція відповідача стосовно вимоги позивача стягнути за рахунок асигнувань Рубіжанського ОУПФУ сплаченого позивачем судового збору та відсутність, на його думку, правових підстав для такого стягнення з урахуванням положень частин першої та другої статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є хибною з огляду на таке.

Судовий збір є видом судових витрат, питання розподілу якого врегульовано главою 8 Кодексу адміністративного судочинства України та нормами Закону України «Про судовий збір». Питання стягнення судового збору не є позовними вимогами, а в обов`язковому порядку вирішується судом при вирішенні справи по суті.

Як наслідок, посилання відповідача на положення статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при вирішенні питання про розподіл судового збору є безпідставним.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Оскільки у даній справі позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з коригуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права, на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 133, 139, 241-246, 250, 255, 262, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 ) до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код 41245565, місцезнаходження: 93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, буд. 35 А) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 06.10.2020 № 94 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.10.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця