Справа № 0308/14342/12
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 0308/14342/12 пров. № А/857/15973/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Мазур Д.Г.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 23.10.2020р. про роз`яснення судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання провести нарахування та виплату пенсії по інвалідності (суддя суду І інстанції: ОСОБА_2 , час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 23.10.2020р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 23.10.2020р. заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській обл. Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) про роз`яснення судового рішення задоволено; роз`яснено рішення Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2012р. у справі № 0308/14342/12 в частині проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а саме: суд не вбачає підстав не продовжувати здійснювати нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з врахуванням грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби відповідно до довідки про грошове забезпечення № 186 від 01.08.2012р. після 30.11.2013р. (а.с.132-133).

Не погодившись із винесеною ухвалою, її оскаржив відповідач Головне управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Волинській обл., який покликаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного роз`яснення судового рішення, просить ухвалу суду скасувати і прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовити (а.с.138-140).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в порушення вимог ч.3 ст.154 КАС України суд не повідомив апелянта про розгляд заяви про роз`яснення судового рішення, хоча такий розгляд повинен був здійснюватися у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.

Окрім цього, прийнявши спірну ухвалу, суд фактично вийшов за межі предмету судового розгляду справи, оскаржувана ухвала змінює судове рішення по суті та задовольняє вимоги позивача на майбутнє, що не було і не могло бути предметом спору.

Виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи ПФ України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача пенсії. Пенсія є періодичним платежем, виплата якого, за загальним правилом, не обмежена у часі, якщо не відбулося змін у законодавстві. Тобто, порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені за умов іншого законодавчого регулювання.

Такий принцип зміни умов пенсійного забезпечення у зв`язку зі змінами в законодавстві підтверджений рішенням Європейського суду з прав людини /ЄСПЛ/.

Крім цього, ухвалою Луцького міськрайонного суду від 06.04.2018р. у справі № 0308/14342/12 суд зобов`язав пенсійний орган подати до 10.05.2018р. звіт про виконання постанови. Такий звіт було подано у встановлений судом строк. За наслідками розгляду звіту про виконання рішення суду будь-яких процесуальних документів від суду не надходило, що дає підстави вважати про прийняття судом поданого звіту.

Інший учасник справи і орган державної виконавчої служби не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Статтею 254 КАС України встановлено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Як слідує з положень, що містяться в п.19 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2012р. у справі № 0308/12187/12 позов ОСОБА_1 задоволено; визнано дії ГУ ПФ України у Волинській обл. про відмову в нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням відповідно до ч.3 cт.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинного в редакції станом на 25.09.2009р., протиправними; зобов`язано ГУ ПФ України у Волинській обл. провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з врахуванням грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби відповідно до довідки про грошове забезпечення № 186 від 01.08.2012р., з дня призначення пенсії (а.с.28-29).

Відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2012р. апеляційну скаргу ГУ ПФ України у Волинській обл. залишено без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2012р., - без змін (а.с.47-49).

Також ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014р. в справі № 876/15410/13 змінено спосіб виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2012р. в частині зобов`язання ГУ ПФ України у Волинській обл. провести виплату пенсії ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з врахуванням грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби відповідно до довідки про грошове забезпечення № 186 від 01.08.2012р., з дня призначення пенсії, - на стягнення з ГУ ПФ України у Волинській обл. на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 549908 грн. 15 коп. (а.с.91-94).

03.04.2018р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Волинській обл. подати звіт про виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2012р. у справі № 0308/12187/12 за період з 01.12.2013р. (а.с.99-100).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 06.04.2018р. зобов`язано пенсійний орган подати до 10.05.2018р. звіт про виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2012р. у справі № 0308/12187/12 (а.с.109-110).

Згідно листа ГУ ПФ України у Волинській обл. № 3625/02-60-39 від 08.05.2018р. постанова суду виконана в повному обсязі в грудні 2016 року шляхом перерахунку пенсії ОСОБА_1 і проведено виплату коштів в розмірі 549908 грн. 15 коп.

В подальшому розмір пенсії ОСОБА_1 обчислюється та виплачується відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМ України № 393 від 17.07.1992р. (а.с.113-114).

06.05.2020р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 62005513 з примусового виконання виконавчого листа від 15.02.2013р. у справі № 0308/14342/12.

У подальшому 16.06.2020р. державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській обл. Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) скерував до суду заяву, в якій просив роз`яснити рішення суду в справі № 0308/14342/12 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у Волинській обл. про визнання дій протиправними та зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію в частині, чи підлягає в подальшому нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з врахуванням грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби відповідно до довідки про грошове забезпечення № 186 від 01.08.2012р., після 30.11.2013р. (а.с.116-118).

Наведена заява обґрунтована тим, що рішення суду є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині стосовно того, чи підлягає подальшому виконанню визначені судом нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням з врахуванням грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби відповідно до довідки про грошове забезпечення № 186 від 01.08.2012 року, після 30.11.2013р., та сплати 549908 грн. 15 коп. нарахованої пенсії ГУ ПФ України у Волинській обл. на користь ОСОБА_1 .

Роз`яснюючи постанову суду від 28.09.2012р. у справі № 0308/12187/12, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку по суті питання, порушене виконавчою службою у заяві про роз`яснення судового рішення, стосується не власне позовних вимог, а питання дати, з якої необхідно в подальшому здійснювати перерахунок пенсії позивача та подальше виконання рішення суду.

З метою уникнення непорозумінь при перерахунку пенсії ОСОБА_1 , для чіткого визначення дати, з якої необхідно продовжувати проводити перерахунок пенсії позивача, суд вважав за необхідне задовольнити заяву та роз`яснити судове рішення.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення заяви про роз`яснення судового рішення.

Такий висновок слідує з наступного.

Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання (п.6 постанови постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі»).

Аналіз постанови Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2012р. у справі № 0308/12187/12 вказує на те, що остання викладена із дотриманням вимог ст.ст.161-163 КАС України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції), її мотивувальна і резолютивна частини є зрозумілими для виконання і задоволені вимоги не потребують роз`яснення.

Невизначення у постанові суду вказівки на відсутність обмеження граничного розміру пенсії позивача не створюють перешкод для виконання судового рішення, оскільки в цьому випадку такі здійснюються із дотриманням вимог діючого законодавства.

В частині визначення строку виконання судового рішення колегія суддів додатково наголошує на такому.

Згідно зі ст.1 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави вважати, що з самого визначення поняття пенсія випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання пенсії, яка має виплачуватись постійно один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

У разі зміни після прийняття рішення судом розміру та порядку соціальних та пенсійних виплат орган влади повинен діяти відповідно до чинного законодавства, не допускаючи за подібних обставин порушень, на які вже звертав увагу суд.

Згідно усталеної судової практики виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи ПФ України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача (постанови Верховного Суду України від 23.04.2013р. у справі № 21-239а11, від 19.03.2013р. у справі № 21-53а13, від 05.11.2013р. у справі № 21-293а13, від 07.07.2014р. у справі № 21-222014, постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 19.12.2011р.).

Водночас, визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним та необґрунтованим, оскільки неможливо зобов`язати пенсійний орган на майбутнє вчиняти будь-які дії, так як є відсутніми факти порушення прав позивача в майбутньому.

Пенсія є періодичним платежем, виплата якого, за загальним правилом, не обмежена у часі, якщо не відбулося змін у законодавстві. Тобто, порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені за умов іншого законодавчого регулювання.

Такий принцип зміни умов пенсійного забезпечення у зв`язку зі змінами в законодавстві підтверджений також рішенням ЄСПЛ.

Зокрема, ЄСПЛ зазначив про те, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватись, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (рішення у справах «Аррас та інші проти Італії», п.42 заяви № 17972/07 від 14.02.2012р., та рішення «Сухобоков проти Росії», п.26 заяви № 75470/01 від 13.04.2006р., «Валентина Ніканорівна Великода проти України», п.21 заяви № 43331/12 від 07.07.2012р.).

В аналогічних справах ЄСПЛ констатував, що подальша дія судових рішень закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, були внесені відповідні зміни.

При цьому слід врахувати, що спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, періодично протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для перерахунку розмірів таких виплат визначається лише дата, з якої особа має право на перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого суб`єкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним та суперечить вимогам ст.19 Конституції України.

Таким чином, судом не може встановлюватися кінцевий строк спірної виплати, оскільки за наявності права на отримання останніх у встановленому розмірі це обмежуватиме таке право. Крім цього, суд у зазначеній категорії справ не наділений повноваженнями регламентувати порядок діяльності суб`єкта владних повноважень шляхом встановлення кінцевого строку здійснення виплат.

Разом з тим, задоволення заяви ОСОБА_1 в запропонований спосіб призвело до того, що у дійсності судом було постановлено додаткове рішення, що є прямим порушенням як попередньої ст.170 КАС України, так і діючої ст.254 КАС України, що забороняють змінювати (в тому числі доповнювати) зміст постанови.

Так, спірною ухвалою виділено періоди виконання судового рішення до і після 30.11.2013р., хоча така дата в тексті постанови Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2012р. у справі № 0308/12187/12 не згадується.

Водночас, зміст резолютивної частини ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 23.10.2020р. носить неоднозначний і суперечливий характер, а спосіб викладення не відповідає практиці написання судового рішення.

Разом з тим, виниклі в такий спосіб нові правовідносини після повторного відкриття 06.05.2020р. виконавчого провадження ВП 62005513 не можуть бути предметом оскарження в судовому порядку шляхом пред`явлення нового позову із аналогічними вимогами, однак із різними періодами виконання.

Сукупність наведених обставин створює беззаперечні передумови для роз`яснення судового рішення.

При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції невірно роз`яснено постанову Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2012р. у справі № 0308/12187/12.

Вірним розумінням вказаного судового рішення є те, що нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 із розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, з врахуванням грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби відповідно до довідки про грошове забезпечення № 186 від 01.08.2012р., здійснюється з дня призначення пенсії, і продовжується до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача пенсії.

Саме вірне встановлення згаданих обставин надасть можливість з`ясувати питання необхідності подальшого перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Даючи оцінку вказаним обставинам в сукупності, колегія суддів приходить до переконання про часткову підставність і обґрунтованість винесеної ухвали про роз`яснення судового рішення, а тому вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що привело до неправильного вирішення питання про роз`яснення судового рішення, а відтак вона підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення заяви про роз`яснення судового рішення.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню ГУ ПФ України у Волинській обл., а тому останні слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 23.10.2020р. про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі № 0308/14342/12 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській обл. Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) про роз`яснення постанови Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 28.09.2012р. в адміністративній справі № 0308/14342/12 задовольнити частково.

Роз`яснити, що нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 із розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, з врахуванням грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби відповідно до довідки про грошове забезпечення № 186 від 01.08.2012р., здійснюється з дня призначення пенсії, і продовжується до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача пенсії.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного тексту судового рішення: 27.01.2021р.