Справа № 520/13767/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 р. №520/13767/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мадевської Е.Д.,

представника позивача - Гуменного Т.З.,

представника відповідача - Полухіна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Зміївське лісове господарство" (63404, м.Зміїв, вул.Соборна,7 ) до Державної екологічної інспекції у Харківській області (61166, м.Харків, вул.Бакуліна,6 ) про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Зміївське лісове господарство" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Харківській області від 29.05.2019 року №413/11-02 «Про здійснення позапланового заходу (перевірки) Державного підприємства «Зміївське лісове господарство»;

- визнати протиправним здійснення позапланового заходу (перевірки) Державною екологічною інспекцією у Харківській області на підставі звернення ОСОБА_1 від 03.05.2019 року, наказу від 29.05.2019 року №413/11-02 «Про здійснення позапланового заходу (перевірки) Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» і направлення від 29.05.10 №413/11-02/06-06 на проведення позапланової перевірки;

- визнати відсутність компетенції (повноважень) Державної екологічної інспекції у Харківській області на проведення позапланового заходу (перевірки) Державною екологічною інспекцією у Харківській області на підставі звернення ОСОБА_1 від 03.05.2019 року, наказу від 29.05.2019 року №413/11-02 «Про здійснення позапланового заходу (перевірки) Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» і направлення від 29.05.10 №413/11-02/06-06 на проведення позапланової перевірки;

- визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Харківській області від 19.06.2019 №34/06-06.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Державною екологічною інспекцією у Харківській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Державним підприємством "Зміївське лісове господарство". За результатами вищевказаної перевірки державною екологічною інспекцією у Харківській області складено акт, на підставі якого складено припис.

Вважаючи незаконними дії відповідача в частині проведення перевірки та винесення незаконного припису, позивач звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 27.12.2019 відкрито спрощене провадження по справі в загального провадження.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позов та у судовому засіданні проти заявленого позову заперечував та зазначив, що при проведення позапланової перевірки Державним підприємством "Зміївське лісове господарство" у період з 03.06.2019 по 14.06.2019 посадовими особам суб`єкта владних повноважень не допущено порушень, на які посилається позивач. При цьому, припис видано позивачу у зв`язку допущеними порушеннями природоохоронного законодавства під час планування та проведення рубок лісу на території Задонецького та Таранівського лісництв в діяльності Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» (далі - позивач, ДП «Зміївський лісгосп»). Отже, на думку відповідача, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

З метою перевірки фактів, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 03.05.2019 та враховуючи Погодження Мінприроди від 22.05.2019 №5/4.1-11/5381-19, Інспекцією на підставі ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу і від 29.05.2019 №413/11-02, у строк з 03 по 14 червня 2019 року проведено позапланову перевірку у діяльності ДП «Зміївське лісове господарство», в частині дотримання вимог природоохоронного законодавства під час планування та проведення рубок лісу на території і Задонецького і Таранівського лісництв.

За наслідками вказаного заходу, Інспекцією складено акт проведення планового в (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №413/11-02/06-06 від 14.06.2019.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем складено припис від 19.06.2019 №34/06-06, яким позивача зобов`язано усунути виявлені в ході проведеної перевірки порушення, а саме:

- пункт 1: здійснити очищення місць рубок від порубкових решток у Задонецькому лісництві в кварталі 15 виділ 8.2 та в кварталі 18 виділ 2.1 способами, передбаченими ЛК 535581 від 12.03.2019;

- пункт 2: провести відмежування лісосік шляхом встановлення ділянкових стовпів та пікетних кілків на ділянках, відведених для користування, а саме: у Задонецькому лісництві в кварталі 15 виділах 8.2 та 13.2 на СРС - 2019; в кварталі 62 виділах 8.1, 10 та 11.1 на СРС - 2019; в кварталі 12 виділ 1.2 на ВСР - 2019.

- пункт 3: привести у відповідність матеріали відведення лісосік в рубку до фактичного стану насаджень, які заплановані в рубку, а саме: у Таранівському лісництві у кварталі 66 виділ 2.1 та у Задонецькому лісництві в кварталі 39 виділі 21.

Не погоджуючись із вищезазначеним приписом Державної екологічної інспекції у Харківській області та вважаючи дії по проведенню перевірки протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Відповідно до ст. 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 4 Закону України Закону №877-V виключно законами встановлюються, зокрема, повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 №312, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема, природоохоронного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

При цьому, суд зазначає, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону. Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Суд встановив, що позаплановий захід контролю було здійснено Інспекцією на підставі звернення ОСОБА_1 від 03.05.2019 та враховуючи Погодження Мінприроди від 22.05.2019 №5/4.1-11/5381-19.

Щодо доводів позивача про те, що звернення ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, а відповідач видав спірний наказ, на підставі звернення, яке не відповідає вимогам чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).

Згідно частини 1 статті 1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В силу приписів частини 1 статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ч. 3 ст. 3 Закону №393/96-ВР).

Статтею 5 Закону №393/96-ВР визначено вимоги до звернення.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Суд зазначає, що перевірка змісту звернення (заяви) особи на відповідність вимогам статті 5 Закону №393/96-ВР покладається на суб`єкта до якого звертаються та останній, в свою чергу, приймає відповідне рішення щодо його змістовності та доцільності. Правові відносини в межах заявлених вимог (пропозицій) звернення (заяви) виникають виключно між заявником та суб`єктом, якому адресоване звернення.

Позивач не наділений повноваженнями будь-яким чином втручатись у відносини з питань розгляду звернень (заяв, скарг, пропозицій) третіх осіб, які подані в рамках Закону України "Про звернення громадян".

Державна екологічна інспекція у Харківській області, перевіривши заяву громадянина ОСОБА_1 від 03.05.2019, дійшла висновку про її відповідність закону. Судом встановлено, що інформація викладена у зверненні стосувалась реалізації повноважень відповідача.

Разом з тим, частина 1 статті 6 Закону №877-V, визначає підставою для здійснення позапланових заходів, з поміж іншого, обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав.

Позивач не зазначає про обставини з яких вбачається, що заява ОСОБА_1 є не обґрунтованою та не свідчить про порушення прав заявника.

Отже, доводи позивача про невідповідність заяви вимогам закону є безпідставними.

Відносно тверджень позивача про недотримання Державною екологічною інспекцією у Харківській області ч. 4 ст. 6 Закону України Закону №877-V щодо строків проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Представником позивача під час судового розгляду справи та у наданих поясненнях вказано, що Державне підприємство "Зміївське лісове господарство" є суб`єктом малого підприємництва.

Вказані обставини свідчать про обов`язок відповідача здійснити перевірку підприємства у строк двох робочих днів.

Відповідно до ст. 10 Закону України Закону №877-V, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що у разі недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення перевірки, законодавством передбачена можливість не допуску посадових осіб контролюючого органу до здійснення перевірки суб`єктом господарювання, стосовно якого перевірка призначена.

Однак, як встановлено судовим розглядом справи підприємством позивача було отримано наказ та направлення на перевірку, що свідчить про допущення перевіряючих до проведення перевірки.

При цьому, суд зазначає, що представником позивача не було надано під час перевірки жодних доказів віднесення підприємства до категорії суб`єкта малого підприємництва.

Крім того, таких доказів не надано під час судового розгляду справи.

Частинами першою - восьмою статті 7 Закону №877-V встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

З метою перевірки фактів, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 03.05.2019 та враховуючи Погодження Мінприроди від 22.05.2019 №5/4.1-11/5381-19, Інспекцією на підставі ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» видано наказ від 29.05.2019 року №413/11-02, згідно якого відповідним посадовим особам відповідача доручено проведення позапланової перевірки в діяльності позивача терміном 10 робочих днів та направлення на перевірку Державної екологічної інспекції у Харківській області від 29.05.2019 №413/11-02/06-06 термін проведення заходу було визначено у 10 робочих днів в період з 03.06.2019 по 07.06.2019 та з 10.06.2019 по 14.06.2019.

Інших та/або додаткових підстав для скасування зазначених рішень відповідача суд не знаходить.

З врахуванням вказаного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання неправомірним та скасування наказу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 29.05.2019 року №413/11-02 «Про здійснення позапланового заходу (перевірки) Державного підприємства «Зміївське лісове господарство».

Оскільки, суд встановив відповідність вимогам закону наказу від 29.05.2019 року №413/11-02, направлення від 29.05.2019 №413/11-02/06-06 та надав оцінку заяві ОСОБА_1 від 03.05.2019 та відповідним діям відповідача, позовні вимоги про визнання протиправним здійснення позапланового заходу (перевірки) Державною екологічною інспекцією у Харківській області з підстав не відповідності зазначених документів закону, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання відсутності компетенції (повноважень) Державної екологічної інспекції у Харківській області на проведення позапланового заходу (перевірки) Державною екологічною інспекцією у Харківській області на підставі звернення ОСОБА_1 від 03.05.2019 року, наказу від 29.05.2019 року №413/11-02 «Про здійснення позапланового заходу (перевірки) Державного підприємства «Зміївське лісове господарство» і направлення від 29.05.10 №413/11-02/06-06 на проведення позапланової перевірки, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під владними управлінськими функціями, що здійснюються на основі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень, слід розуміти будь-які владні повноваження у рамках діяльності держави чи місцевого самоврядування, що не належать до законодавчих повноважень чи повноважень здійснювати правосуддя.

Під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них (як позивачем, так і відповідачем) є суб`єкти владних повноважень. Тобто, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень-відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Відтак, Державне підприємство "Зміївське лісове господарство" не наділене адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутність компетенції (повноважень) у відповідача, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо визнання протиправним та скасування припису Державної екологічної інспекції у Харківській області від 19.06.2019 №34/06-06, суд зазначає наступне.

Частинами шостою-восьмою статті 7 Закону №877-V встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

З наведених положень законодавства вбачається, що за результатами здійснення позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт з переліком обов`язкових реквізитів, який в останній день перевірки підписується посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом; якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями; у разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис; один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю); на підставі акта протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Позивач в адміністративному позові зазначає, що акт перевірки не був, в порядку встановленому законом, наданий позивачу, не містить дати його складання та отриманий позивачем після винесення оскаржуваного припису, з незалежних від нього причин, що позбавило можливості надати обґрунтовані заперечення на акт перевірки.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, відповідачем, на якого покладено тягар доказування в адміністративному процесі, не надано суду доказів, які б підтверджували дотримання процедури оформлення перевірки відповідно до норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема щодо своєчасного складення акта та підписання його відповідачем та представником Державного підприємства "Зміївське лісове господарство".

Крім того, у справі відсутні докази, які б свідчили, що позивачу надавалась можливість викласти в акті перевірки свої зауваження або заперечення; акт перевірки не містить відмітки про відмову суб`єкта господарювання підписати акт; у справі відсутні докази вручення акта перевірки позивачу в останній день заходу державного нагляду (контролю).

Суд також зауважує, що акт перевірки, копія якого міститься у справі, не містить дати його складення.

Отже, якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, у подальшому предметом розгляду у суді має бути лише суть виявлених порушень. У разі невикористання суб`єктом господарювання цього права не можна визнати такі порушення безумовною підставою для скасування рішення органу державного нагляду (контролю), прийнятого за наслідками проведених заходів.

Процедурні порушення під час призначення та/або проведення перевірки контролюючим органом не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності рішень, прийнятих за результатами відповідної перевірки.

Натомість допущені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки вони вплинули на можливість суб`єкта господарювання захистити свої права під час проведення спірної перевірки, чи вплинули порушення процедури призначення та/або проведення перевірки на встановлення дійсних фактичних обставин.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 23.01.2018 у справі №2а/2570/6283/2011.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що припис від 19.06.2019 №34/06-06, прийнятий за наслідками незаконних дій, є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Інші доводи сторін по суті спору не впливають на результати розгляду справи та, на переконання суду, не потребують правової оцінки.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Зміївське лісове господарство" (63404, м.Зміїв, вул.Соборна,7 ) до Державної екологічної інспекції у Харківській області (61166, м.Харків, вул.Бакуліна, 6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Харківській області від 19.06.2019 №34/06-06.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Державного підприємства "Зміївське лісове господарство" (63404, м.Зміїв, вул.Соборна, 7, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Харківській області (61166, м.Харків, вул.Бакуліна,6 ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.01.2021.

Суддя О.М. Тітов