Справа № 340/3977/20
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/3977/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач (через представника) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с.123-126), просить:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення про призначення субсидії до особової справи №8618 від 22.06.2020 р., яким позивачу не призначено субсидію на ЖКП з 1 травня 2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не призначенні позивачу субсидії на ЖКП (особова справа №8618) з 1 травня 2020 року;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути подану позивачем заяву про призначення субсидії на ЖКП від 25.05.2020 р. (особова справа №8618);

- зобов`язати відповідача призначити позивачу субсидію на ЖКП та (або) СГТП (особова справа №8618) з місяця звернення із заявою про призначення - травня 2020 року;

- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача моральну шкоду в розмірі 20000 грн..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку з інвалідністю по зору та неможливістю самостійно заповнити всі необхідні документи, які були оформлені іншою особою, позивач через уповноважену особу сільської ради звернулася до відповідача з заявою про призначення і надання житлової субсидії у грошовій формі від 25.05.2020 р.. Разом із заявою уповноваженою особою сільської ради подано Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії та Довідку № 269 від 21.05.2020 р. Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про склад сім`ї, згідно якої до складу сім`ї позивача входять троє неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також син ОСОБА_4 . Зазначені відомості підтверджуються довідками Виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №№129-132 від 30.07.2020 р.. Однак, 22.06.2020 р. відповідачем було прийнято повідомлення про призначення субсидії до особової справи за № 8618, яким позивачу не призначено субсидію на ЖКП з 1 травня 2020, оскільки вартість послуг у межах норм споживання не перевищує визначеного обов`язкового платежу. Підставою для відмови в призначенні субсидії стало те, що відповідачем віднесено до складу сім`ї позивача ОСОБА_5 , який начебто є її співмешканцем. З даними висновками відповідача позивач не може погодитись з тих підстав, що ОСОБА_5 неправомірно включено до складу її сім`ї, адже, даних про проживання із співмешканцем позивачка не подавала, оскільки разом з вказаною особою не проживає, жодних документів, що підтверджують факт спільного проживання за адресою домогосподарства, немає. Крім того, відповідачем було порушено строки прийняття рішення, а саме повідомлення про призначення субсидії до особової справи № 8618, яким не призначено субсидію на ЖКП з 1 травня 2020 року, прийнято лише 22.06.2020 р., тоді як заява була подана 25.05.2020 р. Додаткових доказів від позивача не вимагалося, документи на розгляд Комісії відповідачем не подавалися. Враховуючи викладені обставини, прийняте оскаржуване повідомлення є неправомірним та підлягає скасуванню, а позивач має право на субсидію на ЖКП та (або) СГТП, жодних підстав для не призначення якої немає. Вказаною бездіяльністю позивачці завдано моральну шкоду, яка виявляється у бездіяльності посадових осіб, відповідальних за призначення субсидії, грубим порушенням з боку відповідача процедури призначення субсидії, неповазі до позивачки, як до особи, яка в силу своїх фізичних вад (особа з інвалідністю по зору 1 групи Б) потрапила у скрутне матеріальне становище. Також вважають, що відповідач скористався фізичними вадами позивачки в ході проведення процедури подання та оформлення документів для призначення субсидії на ЖКП.

Представником відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, обґрунтовуючи це тим, що 25.05.2020 р. уповноваженою особою сільської ради до Управління подано пакет документів для визначення права позивача на призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі. Оскільки при опрацюванні поданих документів встановлено, що у будинку позивача проживають незареєстровані особи, Управлінням відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р., в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 р. № 807, з метою з`ясування достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення та нарахування субсидії та впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних, було ініційовано перевірку (лист Районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 08.05.2020 №01-20/265 про факт спільного проживання та ведення спільного господарства з ОСОБА_5 ). 17.06.2020 Шарівським старостинським округом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області надана довідка про склад сім`ї та про фактично проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , а також співмешканця заявника ОСОБА_5 .. Таким чином, оскільки під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства, при цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються, Управління не мало права проігнорувати відомості про всіх членів сім`ї, оскільки відповідно до закону є розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, здійснює контроль за їх цільовим використанням. В той же час, представником позивача помилково взято до уваги лише факт відсутності реєстрації місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та проігноровано відомості щодо його фактичного проживання за вказаною адресою. Враховуючи той факт, що відповідно до визначених законом обов`язків Управлінням було проведено перевірку отриманих від заявника відомостей, а відповідь Шарівського старостинського округу Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області надійшла 17.06.2020 р., Управління не порушило визначеного законом строку для прийняття рішення від 22.06.2020 р. (а.с.50-57).

Представник позивача у поданій суду відповіді на відзив з такою позицією відповідача не погодився (а.с.95-103).

Заперечення на вказану відповідь на відзив представник відповідача не подавав, однак подав суду заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог та стягнення моральної шкоди (а.с.158-159).

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та свідків, суд дійшов наступних висновків.

25.05.2020 р. уповноваженою особою сільської ради до Управління подано пакет документів для визначення права позивача на призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, а саме: заяву про призначення та надання житлової субсидії від 25.05.2020 р.; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 25.05.2020 р.; довідку від 21.05.2020 р. №269 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб,складену Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області (а.с.31-34).

Рішенням від 22.06.2020 р. позивачу було відмовлено в призначенні субсидії на ЖКП та (або) СГТЛ, оскільки вартість послуг у межах норм споживання не перевищує визначеного обов`язкового платежу сім`ї (а.с.58).

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Положеннями Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 року № 2017-III, визначено, що з метою реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, встановлених Конституцією України, забезпечення потреб людини в матеріальних благах і послугах, держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів, а також надає певній категорії громадян пільги і субсидії, зокрема, у сфері житлово-комунального обслуговування.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначається положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій (далі - Положення № 848 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Положення № 848 визначені, зокрема, такі види житлових субсидій: житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.

Відповідно до пункту 3 Положення № 848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках) (пункт 4 Положення № 848).

Згідно до пункту 5 Положення № 848, житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії" (Офіційний вісник України, 1998 р., № 30, ст. 1129).

Пунктом 6 Положення № 848 визначено, що житлові субсидії на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива призначаються у разі, коли домогосподарство не отримує комунальну послугу з постачання теплової енергії для централізованого опалення (теплопостачання) та не використовує природний газ або електричну енергію для індивідуального опалення.

Згідно до пункту 9 Положення № 848, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. У сільській місцевості заяви громадян з необхідними документами для призначення житлових субсидій приймаються уповноваженими особами, визначеними виконавчими комітетами селищних і сільських рад, та передаються відповідним органам соціального захисту населення. У разі утворення об`єднаної територіальної громади заяви з необхідними документами для призначення житлових субсидій приймаються уповноваженими особами, що визначені виконавчими органами ради об`єднаної територіальної громади, та передаються відповідним органам соціального захисту населення. Інформація про призначені житлові субсидії вноситься структурним підрозділом з питань соціального захисту населення до Єдиного державного реєстру отримувачів житлових субсидій.

Відповідно до пункту 43 Положення № 848, для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява); декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності);договір наймання (оренди) житла (у разі наявності).

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням (пункт 56 Положення № 848).

За приписами пункту 60 Положення № 848, структурним підрозділом з питань соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів приймається рішення, про: призначення житлової субсидії;непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення); відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.

При цьому, відповідно до приписів пункт 64 Положення № 848, заявник має право оскаржити до комісії або до суду рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення щодо розміру призначеної субсидії або про відмову в призначенні житлової субсидії, а також рішення щодо подання документів на розгляд комісії.

Як встановлено судом, 25.05.2020 р. уповноваженою особою сільської ради до Управління було подано пакет документів для визначення права позивача на призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, а саме: заяву про призначення та надання житлової субсидії від 25.05.2020 р.; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 25.05.2020 р.; довідку від 21.05.2020 р. №269 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, складену Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області (а.с.31-34).

Рішенням від 22.06.2020 р. позивачу було відмовлено в призначенні субсидії на ЖКП та (або) СГТЛ, оскільки вартість послуг у межах норм споживання не перевищує визначеного обов`язкового платежу сім`ї (а.с.58).

Як вбачається з листа Управління від 29.07.2020 р. №2847/06 (а.с.35-36), для нарахування субсидії на 2020 рік згідно пункту 35 Положення № 848 враховувались доходи як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_5 за 12 місяців 2019 року, які складаються з: пенсії ОСОБА_1 - 25641,10 грн.; державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 - 49859,98 грн.; заробітної плати ОСОБА_5 - 557866,04 грн. У зв`язку з чим, річний дохід становить 131297,12 грн, а середньомісячний дохід - 2188,29 грн.. Відтак, розмір річної плати у межах норм споживання становить 10219,91 грн. (2 т вугілля та 3 балони скрапленого газу - 6317,51 грн. + 240 кВт електричної енергії коштує 3902,40 грн.). Обов`язкова частка платежу відносно річного доходу становить 10635,07 грн. (8,10%). Отже, так як вартість послуг 10219,91 грн. не перевищує частку обов`язкового платежу 10635,07 грн., ОСОБА_1 не призначено субсидію на 2020 рік.

Відповідно до вимог пункту 22 Положення № 848, житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

При цьому, згідно з пунктом 24 Положення № 848, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

В той же час, пунктом 29 Положення №848 визначено, що рішення комісії у випадках, передбачених пунктами 24 - 28 цього Положення, приймаються на підставі актів обстеження матеріально - побутових умов домогосподарства.

Пунктом 30 Положення № 848 передбачено, що для розрахунку житлової субсидії враховуються нараховані доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пунктах 24 - 28 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи.

Як вбачається з довідки №269 від 21.05.2020 р. (а.с.32), складеної Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, до складу сім`ї ОСОБА_1 входять: донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 16.05.2017 р.); син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 06.10.2011 р.); донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 18.03.2013 р.) (а.с.15-16, 17-18, 19-20).

Зазначені вище відомості підтверджуються також складеними Виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області довідками №№129-132 від 30.07.2020 р. (а.с.21-24).

В той же час, як вказав представник відповідача у відзиві, Управлінням встановлено, що позивач тривалий час веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей з ОСОБА_5 , який є членом її сім`ї. Отже, Управлінням для нарахування позивачу субсидії правомірно враховано доходи ОСОБА_5 за 12 місяців 2019 року.

На підтвердження вказаного до матеріалів справи надано довідку Шарівського старостинського округом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 17.06.2020 р. №287, відповідно до якої позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: ОСОБА_5 (співмешканець), ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с.59). Крім того, відповідачем надано лист Олександрійського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 08.05.2020 р. №01-20/265 про факт проживання співмешканця (а.с.62).

Згідно до ст. 1 Закону України "Про Всеукраїнський перепис населення" від 19.10.2000 №2058-III, домогосподарство - це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.

Відповідно до частин 2 та 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 р. № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постанові від 31.03.2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Враховуючи викладене, як до членів домогосподарства, так і до членів сім`ї відносяться особи, що проживають спільно, мають спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання та пов`язані родинними зв`язками. При цьому, члени домогосподарства можуть перебувати у родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких з цих стосунків, або бути і в тих, і в інших стосунках.

Однак, визначальною ознакою при визначенні відношення особи до сім`ї або домогосподарства є наявність спільного проживання та спільного побуту.

Відповідачем відповідних письмових доказів щодо спільного проживання позивача та ОСОБА_5 та (або) наявності між ними спільного побуту суду не надано.

Крім того, ухвалами суду від 20.10.2020 р. (а.с.76-77) та від 06.11.2020 р. (а.с.134) було викликано у судове засідання в якості свідків ОСОБА_6 (в.о. старости Шарівського старостинського округу Новопразької селищної ради), ОСОБА_7 (уповноважена особа для роботи з населенням по оформленню субсидії у Шарівському старостинському окрузі Новопразької селищної ради), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

ОСОБА_6 по суті спірного питання пояснила, що за її інформацією до недавнього часу ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_1 .. На сьогодні такої інформації у неї не має.

Свідок ОСОБА_7 по суті спірного питання пояснень не надавала.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 по суті спірного питання пояснили, що ОСОБА_5 не є співмешканцем ОСОБА_1 , з нею не проживає та не веде спільного домогосподарства.

В свою чергу, відповідачем не спростовано вищевказаних доводів, а тому суд дійшов висновку про необґрунтованість врахування під час призначення субсидії доходу особи, яка не має відношення до сім`ї або домогосподарства позивача.

Суд не надає оцінку доводам представника відповідача стосовно того, що заява про призначення та надання житлової субсидії містила відмітку про небажання ОСОБА_1 , щоб її звернення було розглянуто відповідною комісією та зазначення у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, крім осіб зареєстрованих у будинку (Розділ І), ОСОБА_5 як члена сім`ї осіб зі складу домогосподарства (Розділ ІІ), оскільки як встановлено в ході допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що також і не заперечується, ОСОБА_1 через вади по зору оформленням документів для визначення права на призначення та надання житлової субсидії не займалась.

Також, дослідивши наявні в справі документи суд дійшов висновку, що рішення про непризначення житлової субсидії прийнято відповідачем з порушенням строку, передбаченого пунктом 60 Положення № 848. Доказів направлення відповідачем запитів щодо отримання інформації, необхідної для призначення житлової субсидії та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від позивача, суду не надано (з довідки від 17.06.2020 №287 не вбачається, що таку надано на запит Управління).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних, не доведено правомірність прийняття рішення про відмову в призначені позивачу субсидії, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання такого рішення протиправним та його скасування. При цьому, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути подану нею заяву про призначення субсидії, з урахуванням висновків суду.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не призначенні позивачу субсидії слід вказати, що за правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 р. у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Враховуючи, що відповідачем було прийнято рішення за заявою позивача про призначення субсидії, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити субсидію з місяця звернення із заявою, то суд вважає її такою, що задоволенню також не підлягає.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Відповідно до ч. 4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному п.4 ч.2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд звертає увагу на те, що при розгляді заяви про призначення субсидії компетентним органом перевіряються подані особою документи та додаткові документи, які надаються на запити структурних підрозділів з питань соціального захисту населення, вирішується питання щодо можливості розгляду питання призначення субсидії структурним підрозділом чи відповідною комісією, при цьому за результатами розгляду документів у відповідача є декілька варіантів прийняття рішення: призначення житлової субсидії; непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення); відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.

Отже, заявляючи вимогу про зобов`язання відповідача призначити субсидію з метою відновлення прав та інтересів, позивач фактично просить втрутитися у дискреційні повноваження відповідача, а тому така вимога не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає таке.

Стаття 56 Конституції України вказує, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 1 ст.22 Цивільного кодексу України установлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд звертає увагу, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається до суду із таким позовом.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, позивачем не надано до суду належних доказів, що підтверджують заподіяння їй сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати.

Відтак, позовна вимога в цій частині є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору як особа з інвалідністю І групи (а.с.11), а інших витрат, пов`язаних з розглядом справи судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 22 червня 2020 року щодо непризначення ОСОБА_1 субсидії на житлово-комунальні послуги та скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо з 01 травня 2020 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 травня 2020 року про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, з урахуванням висновків суду.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.ст.255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в тридцятиденний строк з дня отримання його копії. Згідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько