Справа № 201/10494/20
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/15/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Попова Олега Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 06 листопада 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У поданому позові ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову від 27 жовтня 2020 року серії БАА № 189618 про накладення адміністративного стягнення, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Поповим О.А. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122КУпАП і накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а також стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань сплачений судовий збір у розмірі 439 грн. 40 коп.

В обґрунтування доводів позову ОСОБА_1 вказує на те, що 27 жовтня 2020 року він здійснював рух на транспортному засобі Infiniti QX70, д.н.з. НОМЕР_1 . Попереду його автомобіля зі швидкістю 20-25 км/год рухався автобус. Він здійснив обгін цього транспортного засобу в зоні дії переривчастої лінії 1.7 та продовжив рух. На думку позивача він мав повне право зробити обгін в зоні дії знаку 3.25, оскільки транспортний засіб перед ним рухався зі швидкістю менше 30 км/год. Зупинивши транспортний засіб позивача, поліцейський звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху, з чим позивач категорично не погодився. Перевіривши документи, поліцейський повідомив про можливість продовжити рух, при цьому розгляду адміністративної справи не було, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не складалася і лише з електронного кабінету водія позивач дізнався про складення відносно нього такої постанови. Таким чином, на думку позивача в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню (а.с.1-6).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2020 року справа за указаним позовом була передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.15).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року було відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. (а.с.16-17).

03 грудня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у якому просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі та розглянути справу без участі представника управління. Також представник відповідача зазначив, що постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27 жовтня 2020 року серії БАА № 189618 повністю підтверджується недотримання п. 3.25 Правил дорожнього руху та скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.32-35).

Також представником відповідача було подано клопотання про заміну неналежного відповідача у справі Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на належного - поліцейського сектору реагування патрульної поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Попова Олега Анатолійовича , за результатами розгляду якого ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2020 року останнього було залучено до участі у справі як другого відповідача (а.с.39-41,45-46).

Від позивача 06 січня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому ОСОБА_1 зазначив, що відповідачем жодними доказами не доведено факт порушення в його діях та факт дотримання процедури розгляду справи, і як наслідок безпідставно накладено адміністративне стягнення, що є підставою для скасування постанови (а.с.52).

Позивач надав до суду заяву, у якій просив розглядати справі без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.55).

Від відповідача поліцейського сектору реагування патрульної поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Попова О.А. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.56).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

27 жовтня 2020 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Поповим О.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 189618, згідно з якою позивач 27 жовтня 2020 року в 16 год. 15 хв., рухаючись трасою М-04327 здійснив обгін в зоні дії знаку 3.25, чим допустив порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.7-8).

Відповідно до указаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Правомірність та обґрунтованість указаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.п. 8.4 «в» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Знак 3.25 «Обгін заборонено» забороняє обгін усіх транспортних засобів, крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу, згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно із п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Проте відповідачем на обґрунтування правомірності винесеної постанови не було надано будь-яких доказів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 4 ст. 73 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відсутність відеозапису також не дає можливості встановити факт дотримання положень ст. 280 КУпАП та п. 9 Інструкції інспектором поліції при складанні оскаржуваної постанови.

Враховуючи відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 189618.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, на підставі ст. 139 КАС України у зв`язку з задоволенням позову з на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Попова Олега Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 189618 від 27 жовтня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.О. Демидова