Справа № 295/12567/20
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №790557 від 08.10.2020 року, а також закрити провадження у справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 08.10.2020 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Житомирській області Кравчуком І.А. було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 140 КУпАП. За змістом постанови, 28.09.2020 року о 10 год. 00 хв. в м. Житомирі по вул. Т. Бульби-Боровця, 15, вул. Вільський Шлях, 203 позивач, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів по встановленню, заміні дорожніх знаків згідно з актом обстеження від 28.09.2020 року, чим порушив правила, норми та стандарти утримання доріг, вулиць ДСТУ 4100-2014, ДСТУ 3587-97 та п.1.5 ПДР України. Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки вона була складена та надана на підпис за місцем його роботи в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично інспектор ОСОБА_4 , довідавшись його прізвище та посаду, формально заповнив оскаржувану постанову без будь-якого розгляду справи. Після вручення постанови інспектор надав для виконання припис №79 від 08.10.2020 року про усунення до 16.10.2020 року виявлених недоліків в експлуатаційному утриманні вулично-шляхової мережі м. Житомира згідно з актом обстеження від 28.09.2020 року, а саме: усунути недоліки в експлуатаційному утриманні (встановленню та заміні дорожніх знаків) відповідно до акту обстеження від 28.09.2020 року, який було долучено до припису. За словами ОСОБА_1 , вказаний акт від 28.09.2020 року щодо необхідності встановлення дорожніх знаків на адресу КП «ЕМЗО «Міськсвітло» не направлявся. Крім того, відповідно до п. 2.2 Статуту КП «ЕМЗО «Міськсвітло» підприємство є лише технічним виконавцем робіт по встановленню, заміні та забезпеченні належного експлуатаційного стану транспортних та пішохідних світлофорів, а також світлофорів для регулювання руху пасажирського транспорту загального користування. Рішення щодо доцільності (необхідності) встановлення, заміни чи забезпечення належного експлуатаційного стану дорожніх знаків та світлофорів покладено на міську комісію з безпеки дорожнього руху. Позивач звертає увагу, що він працює майстром КП «ЕМЗО «Міськсвітло» та в силу цих обставин не являється посадовою особою, відповідальною за вказані в постанові порушення, а також не наділений повноваженнями у прийнятті рішень по встановленню дорожніх знаків. У свою чергу КП «ЕМЗО «Міськсвітло» не наділено повноваженнями щодо визначення на власний розсуд місць встановлення дорожніх знаків та відповідної групи дорожніх знаків, крім того, підприємство не може на власний розсуд визначити довжину небезпечної ділянки, позначеної попереджувальними знаками, або зону дії заборонних та інформаційно-вказівних знаків, що відноситься до виключної компетенції комісії з безпеки дорожнього руху Житомирської міської ради та відповідних органів поліції. За змістом позову, КП «ЕМЗО «Міськсвітло» належним чином забезпечує порядок та безпеку руху на вказаних у постанові ділянках дороги (місцевості), а дії позивача жодним чином не створюють небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожують життю або здоров`ю громадян та не були наслідком заподіяння комусь матеріальних збитків. Таким чином позивач не є особою, яка згідно діючого законодавства наділена повноваженнями щодо організації дорожнього руху на вказаних в постанові ділянках.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.11.2020 року у зазначеній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від представника Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог відзиву зазначено, що 28.09.2020 року працівниками УПП в Житомирській області було складено акт обстеження вулично-шляхової мережі вулиць, які прилягають до території дитячих і навчальних закладів, під час якого виявлено недоліки експлуатаційного утримання, а саме: відсутність дорожніх знаків та табличок до них. Також у зв`язку з невиконанням вимог, зазначених у акті, було складено припис про усунення вказаних в акті недоліків, який отримав позивач без зазначення зауважень та заперечень. За словами представника відповідача, доказом визнання провини позивачем є лист КП «ЕМЗО «Міськсвітло» Житомирської міської ради від 16.10.2020 року №273, яким повідомлено інспектора ВБДР УПП в Житомирській області Кравчука І. про те, що роботи по влаштуванню дорожніх знаків для забезпечення безпеки дорожнього руху та безпеки пішоходів виконані в повному обсязі. В даному випадку зазначена позивачем інформація про те, що останній не несе відповідальності за визначені роботи, не відповідає дійсності, а навпаки, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, є доведеним.

04.01.2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він звернув увагу, що в його посадові обов`язки та до компетенції юридичної особи, в якій він працює, не входить комплекс заходів щодо визначення аварійності ділянки вулично-шляхової мережі, не входить питання підвищення заходів безпеки дорожнього руху та необхідності на власний розсуд встановлення дорожніх знаків, світлофорних об`єктів, дорожньої розмітки. За словами позивача, виконавчий комітет Житомирської міської ради як безпосередній власник автомобільних доріг у м. Житомирі прийняв рішення №581 від 27.06.2006 року про утворення нового складу міської комісії з безпеки дорожнього руху та затвердив Положення про міську комісію з безпеки дорожнього руху, до повноважень якої входить вивчення причин аварійності, розроблення заходів, спрямованих на підвищення безпеки дорожнього руху, їх виконання, подання міській раді та її виконкому пропозиції з питань, що потребують вирішення; розгляд пропозицій підприємств, організацій, установ та організацій з питань дорожнього руху і прийняття відповідних рішень. ОСОБА_1 зазначає, що відповідач у своєму відзиві не спростував дане твердження та не надав доказів того, що позивач є власником автомобільної дороги, є органом місцевого самоврядування або державним органом, до компетенції якого входить визначення питань щодо аварійності на автомобільних дорогах та/або доцільності/необхідності встановлення дорожніх знаків за будь-якою адресою на власний розсуд. Позивач додав, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з суттєвими порушеннями та недотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки не були роз`яснені права, не досліджені докази вини, ні припис, ні акт обстеження від 28.09.2020 року на адресу позивача не надходили та не досліджувалися під час розгляду адміністративної справи, про що свідчить відсутність в оскаржуваній постанові відмітки у графі «Докази».

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.10.2020 року інспектором ВБДР УПП в Житомирській області ДПП Кравчуком І.А. винесено постанову серії ДП18 №790557 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020,00 грн.

Як вбачається зі змісту постанови серії ДП18 №790557, 28.09.2020 року о 10 год. 00 хв. в м. Житомирі по вул. Т. Бульби-Боровця, 15, АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів по встановленню, заміні дорожніх знаків згідно акту обстеження від 28.09.2020 року, чим порушив вимоги ДСТУ 4100-2014, порушив правила, вимоги та стандарти ДСТУ 3587-97 та п.1.5 ПДР України.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

За приписами п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху, серед іншого, належить розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Частина 1 ст. 140 КУпАП передбачає, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст. 251 Кодексу.

Згідно з положенням ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок інспектора ВБДР УПП в Житомирській області про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність відповідними доказами, що в свою чергу призвело до притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що лист КП «ЕМЗО «Міськсвітло» Житомирської міської ради від 16.10.2020 року №273, поданий відповідачем на підтвердження визнання позивачем вини у вчиненні правопорушення, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на такий доказ, що нівелює доказове значення наданого відповідачем листа.

Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача, відповідач не надав.

Зі змісту ч. 1 ст. 140 КУпАП та ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» можна зробити висновок, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП можна притягнути особу, яка відповідальна за утримання доріг.

Суб`єктами правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті ст. 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Виходячи із наведеного, та з огляду на наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що відповідач не довів того, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, отже може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови, інспектором Кравчуком І.А. не встановлено коло повноважень ОСОБА_1 , обсяг його обов`язків щодо встановлення, заміни та забезпечення належного експлуатаційного стану дорожніх знаків, інформаційних щитів по безпеці руху, зокрема по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 і зазначені документи відсутні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Вказані документи повинні були бути перевірені інспектором під час вирішення питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 для встановлення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення.

За такого правового врегулювання та обставин справи суд погоджується із позивачем про протиправність постанови у справі про адміністративне правопорушення від 08.10.2020 року серії ДП18 № 790557 у зв`язку з недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо стягнення сплаченого судового збору суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи те, що за результатом розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи, за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 140, 222, 245, 251, 279, 280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 08.10.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №790557, винесену інспектором ВБДР УПП в Житомирській області Кравчуком Ігорем Анатолійовичем, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення суду 28.01.2021.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області (адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96).

Суддя