Справа № 520/2506/2020
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 р.Справа № 520/2506/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.05.20 року по справі № 520/2506/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд :

- визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДІІС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 27 листопада 2019 року № Ф-165979-56;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн. на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є інвалідом III групи і отримує соціальну допомогу, а тому лише на добровільних засадах може бути платником єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування позивач не приймав, а тому не повинен сплачувати такий єдиний внесок. 18 жовтня 2019 року помилково подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (ЄСВ) за 2019 рік. Позивач письмово звертався до відповідача про неврахування вказаного помилкового звіту та його скасування, натомість була винесена оскаржувана вимога.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 27 листопада 2019 року № Ф-165979-56.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДПС у Харківській області судові витрати зі сплати судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 840 грн. 80 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскільки позивач дійсно є інвалідом III групи, але самостійно 18.10.2019 подав звіт за 2019 рік про суми нарахованого доходу застрахованих осіб, в якому самостійно зазначив суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2019 рік в розмірі 9180,60 грн. Такі дії позивача є його добровільною участю у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, відтак оскаржувана вимога на загальну суму недоїмки в розмірі 9180,60 грн. є правомірною.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець з 18 квітня 2012 року, є платником єдиного податку та перебуває на обліку в Головного управління ДПС у Харківській області та одночасно є інвалідом III групи і отримує соціальну допомогу.

З 1 травня 2012 року позивач обрав спрощену систему оподаткування за 1 групою, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку від 30 квітня 2012 року (серія А№ 053962).

09 жовтня 2019 року до Єдиного державною реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення позивачем підприємницької діяльності (реєстраційний номер справи: 2 4. код: 3).

18 жовтня 2019 року позивач надав до Головного управління ДПС у Харківській області звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (ЄСВ) за 2019 рік.

26 листопада 2019 року позивач звернувся до Державної податкової служби України із заявою про визнання звітності помилково поданою та недійсною, додав довідку про отримання допомоги як інвалід III групи та довідку до акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності.

Листом Державної податкової служби України від 18 грудня 2019 року № 13395/6 99-00-04-07-01-15 позивачу роз`яснено відсутність підстав для скасування звіту.

У зв`язку із припиненням підприємницької діяльності позивача, ГУ ДПС у Харківській області розпочато перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства.

16 січня 2020 року позивач звернувся до ГУ ДПС у Харківській області із запитом на отримання інформації щодо результатів проведеної перевірки.

Позивач отримав відповідь на означений запит, де зазначено, що станом на 11 лютого 2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску складає 9180,60 грн.

Центральним управлінням ГУ ДПС у Харківській області сформовано вимогу від 27 листопада 2019 року за № Ф-165979-56 та направлено 12 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення, вказану вимогу позивач отримав 18 лютого 2020 року.

Внаслідок наведеного, позивач вважає вимогу від 27 листопада №Ф-165979-56 незаконною, а тому звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 ч.1 ст. 4 вказаного Закону передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 4 вказаної статті, особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Посилання Головного управління ДПС у Харківській області на те, що позивачем добровільно подано звіти ЄСВ за 2019 рік, тому він вважається платником єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, колегія суддів вважає помилковим з огляду на наступне.

Норма частини 4 ст.4 Закону № 2464-VI кореспондується з п. 3.3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 454 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якою фізичні особи-підприємці, що обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.

Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. 3.5 Порядку, особи, які досягли 16-річного віку та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 2 - 14 частини першої статті 4 Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та уклали договір на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також члени фермерського господарства, особистого селянського господарства - на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, і пенсійне страхування та уклали договір на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, формують та подають самі за себе звіт протягом 30 календарних днів після закінчення строків дії договору.

Звітним періодом є тривалість дії договору, а якщо договором про добровільну участь передбачено одноразову сплату особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року), - період, за який одноразово сплачено єдиний внесок за попередні періоди.

Слід зазначити, що добровільна участь особи, яка виявили бажання бути платниками єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оскільки в матеріалах справи відсутній договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, то помилкова подача позивачем звіту за 2019 рік не свідчить про його добровільну участь у системі страхування.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 05 листопада 2018 року по справі №806/2169/16. яка враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року по справі № 520/2506/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 28.01.2021 року