Справа № 380/6796/20
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6796/20 пров. № А/857/13470/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року ( головуючий суддя в суді першої інстанції Кухар Н.А.) у справі № 380/6796/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії, як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» № 81 від 06.02.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період з 30.10.1978 року по 25.05.1992 року до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби та призначити пенсію як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» із 20 річним стажем державної служби, з 30.01.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 840, 80 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та скасувати рішення №81 від 06.02.2020 про відмову у призначенні пенсії, як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея,10, м. Львів, код ЄДРПОУ - 13814885) зарахувати період з 30.10.1978 року по 25.05.1992 року до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби та призначити ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсію, як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» з часу звернення з заявою від 30.01.2020 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що позивач з 24 вересня 2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

30 січня 2020 року позивачем подано заяву про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», до даної заяви було долучено довідку від 30.01.2020 року № 05 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідку від 30.01.2020 № 04 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби та копію трудової книжки.

06 лютого 2020 року Управлінням застосування пенсійного законодавства Відділу з питань перерахунків пенсій № 17 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» № 81, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки станом на 01.05.2016 року заявник не має 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, тому право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року за № 3723 ХІІ.» не виникає.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії №81 від 06.02.2020, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

01.05.2016 набув чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), згідно з ч.2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Судпершої інстанції встановив, що відповідно до записів у трудовій книжці, позивач: з 30.10.1978 по 22.08.1980 працював на посаді інженера - інспектора " Держсільтехнагляду" Кам`янка-Бузького управління сільського господарства"; з 02.09.1980 по 01.09.1982 строкова військова служба; з 12.10.1982 по 01.01.1986 працював на посаді інженера - інспектора «Держсільтехнагляду" управління сільського господарства Кам`янка-Бузького райвиконкому; з 02.01.1986 по 19.08.1987 працював на посаді ведучого спеціаліста - інспектора «Держсільтехнагляду управління сільського господарства Кам`янка-Бузького райвиконкому»; з 20.08.1987 по 08.12.1988 працював на посаді головного інженера Кам`янка-Бузького районного агропромислового об`єднання»; з 09.12.1988 по 02.04.1990 працював на посаді головного інженера "Кам`янка-Бузького агропромислового комбінату "Карпати"; з 03.04.1990 по 09.01.1991 працював на посаді інженера інспектора II категорії по Кам`янка-Бузькому району Державної інспекції по нагляду за технічним станом машин і обладнання "Держтехнагляду" виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів; з 10.01.1991 по 25.05.1992 працював на посаді інженера - інспектора І категорії по Кам`янка-Бузькому району Державної інспекції по нагляду за технічним станом машин і обладнання "Держтехнагляду" виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів.

Також з матеріалів справи встановлено, що відповідачем при обчисленні трудового стажу, що дає право на призначення пенсії державного службовця не враховано вищенаведені періоди роботи позивача. Враховано до стажу держаної служби період роботи позивача, зокрема: з 02.07.2007 по 29.10.2009 на посаді головного спеціаліста з питань безпеки праці та розвитку фермерства управління агропромислового розвитку Кам`янка Бузької районної державної адміністрації (2 роки 3 місяці 28 днів); з 30.10.2009 по 05.10.2010 на посаді начальника відділу організації виробництва, переробки та маркетингу сільськогосподарської продукції управління агропромислового розвитку Кам`янка Бузької районної державної адміністрації (11 місяців 6 днів); з 06.10.2010 по 01.01.2013 на посаді начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій Кам`янка Бузької районної державної адміністрації (2 роки 2 місяці 26 днів); з 02.01.2013 по 27.03.2015 на посаді завідувача сектору з питань цивільного захисту Кам`янка Бузької районної державної адміністрації (2 роки 2 місяці 26 днів).

Відповідно до п.6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Згідно з п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Врахувавши фактичні обставини справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, в даному випадку, слід керуватися нормами Закону №3723-XII та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283).

Статтею 25 Закону №3723-XII передбачено, що основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу. Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку № 283 передбачено, що до стажу державної служби включається час роботи, зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, у тому числі у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

З довідки Кам`янка Бузької районної державної адміністрації Львівської області від 06.12.2019 року за № 44, яка видана ОСОБА_1 видно що, що станом на 27.03.2015 року (дата звільнення з посади завідувача сектору з питань цивільного захисту Кам`янка Бузької районної державної адміністрації) розмір щомісячної надбавки за вислугу років на державній службі становив 30% його посадового окладу з урахуванням доплати за ранг державного службовця вислуга понад 20 років 21 рік 2 місяці 6 днів). До обчислення стажу державної служби ОСОБА_1 зараховуються наступні періоди роботи: з 30.10.1978 по 22.08.1980 на посаді інженера - інспектора "Держсільтехнагляду" Кам`янка-Бузького управління сільського господарства"; з 02.09.1980 по 01.09.1982 служба в Збройних Силах СРСР; з 12.10.1982 по 01.01.1986 на посаді інженера - інспектора «Держсільтехнагляду" управління сільського господарства Кам`янка-Бузького райвиконкому; з 02.01.1986 по 19.08.1987 на посаді ведучого спеціаліста - інспектора «Держсільтехнагляду» Кам`янка-Бузького районного агропромислового об`єднання»; з 20.08.1987 по 08.12.1988 на посаді головного інженера Кам`янка-Бузького районного агропромислового об`єднання»; з 09.12.1988 по 02.04.1990 на посаді головного інженера "Кам`янка-Бузького агропромислового комбінату "Карпати"; з 03.04.1990 по 09.01.1991 на посаді інженера інспектора II категорії по Кам`янка-Бузькому району Державної інспекції по нагляду за технічним станом машин і обладнання "Держтехнагляду" виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів; з 10.01.1991 по 25.05.1992 на посаді інженера - інспектора І категорії по Кам`янка-Бузькому району Державної інспекції по нагляду за технічним станом машин і обладнання "Держтехнагляду" виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів; з 10.01.1991 року по 25.05.1992 року на посаді інженера інспектора І категорії по Кам`янка - Бузькому району Державної інспекції по нагляду за технічним станом машин і обладнання «Держтехнагляд» виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів; з 02.07.2007 року по 29.10.2009 року на посаді головного спеціаліста з питань безпеки праці та розвитку фермерства управління агропромислового розвитку Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації; з 30.10.2009 по 05.10.2010 року на посаді начальника відділу організації виробництва, переробки та маркетингу сільськогосподарської продукції управління агропромислового розвитку Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації; з 06.10.2010 року по 01.01.2013 року на посаді начальника відділу з питань надзвичайних ситуації Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації; з 02.01.2013 року по 27.03.2015 року на посаді завідувача сектору з питань цивільного захисту Кам`янка Бузької районної державної адміністрації.

Постановою ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 27.03.1962 «Про перебудову управління сільським господарством Української РСР» були створені територіальні виробничі колгоспно-радгоспні (радгоспно-колгоспні) управління по керівництву сільськогосподарським виробництвом, які підпорядковувались обласним управлінням і Міністерству виробництва і заготівель сільськогосподарських продуктів. В подальшому, згідно з постановою ЦК Компартії України і Ради Міністерств УРСР від 03.04.1965 №334 «Про заходи по поліпшенню керівництва сільським господарством республіки», обласні управління виробництва і заготівель сільськогосподарських продуктів були реорганізовані в обласні управління сільського господарства, а в районах - у районні виробничі управління сільського господарства. Постановою ЦК Компартії України і Ради Міністерств УРСР від 30.01.1970 районні виробничі управління сільського господарства перетворені в управління сільського господарства райвиконкому.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 30.10.1978 по 22.08.1980 роки працював на посаді інженера інспектора "Держсільтехнагляду" Кам`янка-Бузького управління сільського господарства" Кам`янка-Бузького райвиконкому. З 12.10.1982 по 10.01.1986 на посаді інженера - інспектора "Держсільтехнагляду" Кам`янка-Бузького управління сільського господарства, Кам`янка-Бузького райвиконкому.

Згідно Постанови ЦК КПУ і РМ СРСР від 14.11.1985 №1114 управління сільського господарства реорганізовано в районне агропромислове об`єднання та позивача було прийнято в порядку переводу на посаду ведучого спеціаліста-інспектора "Держсільтехнагляду" Кам`янка-Бузького районного агропромислового об`єднання (02.01.1986 по 19.08.1987; 20.08.1987 по 08.12.1988 - головний інженер районного агропромислового об`єднання.

На виконання цієї постанови ЦК КПУ і РМ УРСР утвердили постанову від 10.12.1985 №429 «Про подальше удосконалення управління агропромисловим комплексом УРСР», в якій зазначено, що Державний агропромисловий комітет УРСР, агропромислові комітети областей, районні агропромислові об`єднання, підвідомчі їм радгоспи, підприємства, установи, організації та колгоспи утворюють систему Держагропрому УРСР і входять до єдиної системи Держагропрому СРСР. В даній постанові зазначено, що агропромислові об`єднання здійснюють свою діяльність під керівництвом відповідно виконкомів обласних, районних Рад народних депутатів.

В абзаці 3 пункту 3 цієї постанови зазначено, що слід забезпечити відповідну перебудову районних агропромислових об`єднань передбачивши їх організаційне укріплення як єдиних органів територіального управління господарствами, організаціями та підприємствами, що входять в агропромисловий комплекс. У зв`язку з цим визнати необхідним ліквідувати обласні та районні управління сільського господарства. Крім цього, Ради агропромислових формувань в районах та областях створювались для оперативного виконання на місцевому рівні функцій управління агропромисловим комплексом та підпорядковувались центральному союзно- республіканському органу державного управління агропромисловим комплексом створеного на базі Міністерства сільського господарства УРСР.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР від 14.06.1988р. №158 було ліквідовано Кам`янка-Бузьке районне агропромислове об`єднання і створено агропромисловий комбінат "Карпати", позивач був прийнятий в порядку переводу на посаду головного інженера з 09.12.1988 по 02.04.1990рр.

Також Постановою РМ УРСР від 16.10.1989 №253 "Про вдосконалення управління в агропромислових комплексах республіки" було передбачено заходи щодо подальшого поширення нових організаційних форм, промислової інтеграції та кооперування, створення на добровільній основі агропромислових об`єднань, агрокомбінагів, виробничих об`єднань та інших формувань. Установити, що для здійснення функцій контролю та нагляду за додержанням законодавства у питаннях землекористування й землеустрою, ветеринарії, карантину та якості продукції, технічного стану машин і обладнання при райвиконкомах і облвиконкомах створюються відповідні державні служби.

Відповідно до спільного листа Міністерства фінансів України від 17.06.1994р. №16-102-15 та Міністерства праці України від 20.06.1994р. №05- 2258 починаючи з 1962 року відбулося ряд змін у структурі управління сільським господарством колишньої УРСР. Враховуючи ці зміни, які проводились відповідно до постанов Уряду, періоди роботи керівних працівників і спеціалістів обласних та районних органах управління сільським господарством підлягають зарахуванню до стажу державної служби за винятком роботи в агропромислових об`єднаннях та інших формуваннях, які не реорганізовані у районні управління сільського господарства та продовольства.

30 вересня 1994 року Кам`янка-Бузькою районною Радою народних депутатів на першій сесії XXII скликання було прийнято рішення «Про затвердження структури і чисельності секретаріату районної Ради народних депутатів», яким було затверджено структуру секретаріату районної Ради народних депутатів загальною чисельністю 30 чоловік у складі згідно додатку №1.

У довідці Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області від 23.12. 2019 року за № 278 вказано, що 01.12.1994 відповідно до рішення 1 ї сесії ХХІІ скликання Кам`янка-Бузької районної ради народних депутатів від 30.09.1994 на базі АПК «Карпати», внаслідок його реорганізації, було створено управління сільського господарства та продовольства Кам`янка Бузького райвиконкому.

Врахувавши наведені вище норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що періоди роботи позивача на посадах, зокрема з 30.10.1978 по 22.08.1980 на посаді інженера - інспектора "Держсільтехнагляду" Кам`янка-Бузького управління сільського господарства"; з 02.09.1980 по 01.09.1982 служба в Збройних Силах СРСР; з 12.10.1982 по 01.01.1986 на посаді інженера - інспектора «Держсільтехнагляду" управління сільського господарства Кам`янка-Бузького райвиконкому; з 02.01.1986 по 19.08.1987 на посаді ведучого спеціаліста - інспектора «Держсільтехнагляду» Кам`янка-Бузького районного агропромислового об`єднання»; з 20.08.1987 по 08.12.1988 на посаді головного інженера Кам`янка-Бузького районного агропромислового об`єднання»; з 09.12.1988 по 02.04.1990 на посаді головного інженера "Кам`янка-Бузького агропромислового комбінату "Карпати"; з 03.04.1990 по 09.01.1991 на посаді інженера інспектора II категорії по Кам`янка-Бузькому району Державної інспекції по нагляду за технічним станом машин і обладнання "Держтехнагляду" виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів; з 10.01.1991 по 25.05.1992 на посаді інженера - інспектора І категорії по Кам`янка-Бузькому району Державної інспекції по нагляду за технічним станом машин і обладнання "Держтехнагляду" виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів; з 10.01.1991 року по 25.05.1992 року на посаді інженера інспектора І категорії по Кам`янка - Бузькому району Державної інспекції по нагляду за технічним станом машин і обладнання «Держтехнагляд» виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів відповідно до п.2 Порядку № 283 зараховуються до стажу державної служби, тому відмова відповідача у зарахування цього періоду до державної служби та призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ є протиправною.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 380/6796/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська