Справа № 308/1058/21
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1058/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Деметрадзе Т.Р.
секретаря судового засідання Секереш О.В.
за участю представника позивача Іванов С.В.
відповідача ОСОБА_1
перекладача Есмаіл Торабі

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (з нею у супроводі неповнолітній син ОСОБА_2 ) про затримання іноземця до прийняття рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, -
ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до громадянки Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (з нею у супроводі неповнолітній син ОСОБА_2 ) про затримання іноземця до прийняття рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25 січня 2021 року о 22 год. 28 хв. відповідач ОСОБА_1 (з нею у супроводі неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) була виявлена та затримана прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Ужгород» в районі 288 прикордонного знаку, на відстані 200 метрів до лінії державного кордону, за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку.
Вказану особу було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП. Даними діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Зазначає, що перебуваючи у пункті тимчасового тримання ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідач ОСОБА_1 подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Враховуючи викладене, позивач просить затримати громадянку Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (з нею у супроводі неповнолітній син ОСОБА_2 ) до прийняття рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.
Відповідач не заперечила проти задоволення позовних вимог.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 (з нею у супроводі неповнолітній син ОСОБА_2 ), 25 січня 2021 року о 22 год. 28 хв. була виявлена та затримана прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Ужгород» в районі 288 прикордонного знаку, на відстані 200 метрів до лінії державного кордону, за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку.
Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне затримання від 25.01.2021 року; даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 26.01.2021 року.
З оглянутого у судовому засіданні повідомлення про звернення за захистом №21/71 від 27.01.2021 року, адресованого начальнику ГУ ДМС України у Закарпатській області встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею у супроводі неповнолітній син ОСОБА_2 , звернули до Управління із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Відповідно до положень ст.ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
У статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Частиною 2 ст. 289 КАС України визначено, що заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.
Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця до прийняття рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач намагалася незаконним способом перетнути державний кордон України та потрапити до країн ЄС, не має законних підстав для перебування на території України, та звернулася до компетентного органу України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст.ст.4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.
Затримати громадянку Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 /, ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею у супроводі неповнолітня дитина ОСОБА_2 / ОСОБА_4 /, ІНФОРМАЦІЯ_3 , до прийняття рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше ніж на строк шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Т.Р. Деметрадзе