Справа № 160/9896/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року Справа № 160/9896/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняЗіненко А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: Васильченко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA110130/2020/000028/1 від 24.02.2020р., №UA110130/2020/000041/1 від 17.03.2020р.,-

ВСТАНОВИВ:

19.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" звернулося з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA110130/2020/000028/1 від 24.02.2020р., №UA110130/2020/000041/1 від 17.03.2020р.;

- стягнути з відповідача на користь позивача всі документально підтверджені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним до митного оформлення товару Апельсини солодкі, свіжі було подано ЕМД №UA110130/2020/005603 від 24.02.2020р., №UA110130/2020/008334 від 17.03.2020р., за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог ст.53 Митного кодексу України. За результатами здійснення контролю митної вартості товарів митницею не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та було прийнято оспорюване рішення №UA110130/2020/000028/1 від 24.02.2020р., №UA110130/2020/000041/1 від 17.03.2020р. про коригування митної вартості товарів, у яких зазначено про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та вказані розбіжності, що слугували підставою для невизнання митної вартості товарів та її коригування, які є аналогічними за своїм змістом та полягають у наступному: поставка товару здійснюється згідно контракту №F/114 від 21.01.2019, відповідно до пункту 1.2 якого товар постачається у відповідності та на умовах, вказаних у специфікації або додатку, разом з тим, в специфікації не зазначено сорт апельсину, але у інвойсі від 11.03.2020 №2417 зазначено - «oranges NAVEL»; домовленості про транспортування оцінюваної партії товару зафіксовано у заявці з експедитором №MG-09/2020 від 10.03.2020, що передувало даті укладання специфікації №9 від 11.03.2020 до контракту №F/114, а також факту продажу товару згідно рахунку від 11.03.2020 № 2417; поставка оцінюваного товару здійснюється на умовах FCA Panariti (Греція), за якими продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару. До митного оформлення надано договір на перевезення оцінюваних товарів від 24.01.2019 №240119, який укладено між ТОВ «Омега» та ПП «МагТранс», окрім того, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Позивач вважає наведені оспорювані рішення протиправними, оскільки в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та згідно яких скориговано митну вартість товарів; надані позивачем до митного оформлення документи, повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, які б нe дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості за основним методом; відповідно до п.1.3 Контракту №F/114 від 21.01.2019 найменування і кількість кожної окремої партії товару визначається на підставі інвойсу, виставленого продавцем покупцеві на кожну окрему партію товару та до митних декларацій були надані документи, які підтверджують митну вартість, зокрема: специфікації, інвойси, пакувальні листи, що є невід`ємною частиною інвойсу та містять ідентичні відомості щодо асортименту та кількості товару, отже, такі документи повністю підтверджують числові значення митної вартості товару, який ввозився позивачем на митну територію України. При цьому, митницею не зазначено у рішеннях яким чином відсутність у специфікації інформації щодо сорту товару може вплинути на визначення числових значень митної вартості товарів; відповідно до умов Договору про надання транспортно-експедиторських послуг №240119 від 24.01.2019 узгоджена заявка повинна бути передана клієнтом перевізнику електронним чи факсимільним зв`язком до запланованої клієнтом дати початку перевезення, а тому позивачем з перевізником було узгоджено заявки на міжнародні перевезення вантажу до дати початку перевезення вантажу, відповідно до умов п.5.4. Договору розрахунок за перевезення вантажу становить 14 календарних днів з моменту прибуття транспортного засобу на митну територію України, тому відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України №599 та ст.53 Митного кодексу України на підтвердження вартості перевезення вантажу до митного органу було надано: рахунок-фактуру, заявку на перевезення, договір про надання транспортно-експедиторських послуг №240119 від 24.01.2019р., товарно-транспортну накладну (CMR); у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувались митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, проте, в оспорюваних рішеннях митниця не обґрунтувала чому нею застосовано другорядний метод визначення митної вартості в порушення ст.ст. 57, 58 Митного кодексу України. У відповіді на відзив посилається на ті ж самі обставини. Додаткового, у заяві від 16.01.2021р. представник позивача вказує на те, що позивач оплатив гонорар Адвокатському об`єднанню «АЛМ» згідно платіжного доручення №115797401 від 15.01.2021р., а відповідно до умов договору про надання правничої (правової) допомоги №15 від 17.08.2020р., акт виконаних робіт може бути складено та надано суду тільки після винесення рішення по справі, а тому просить стягнути з на користь позивача судові витрати у розмірі 5102 грн., які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу (а.с.131-135,199-201).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

15.10.2020р. та 20.10.2020р. засобами поштового зв`язку на адресу суду від відповідача надійшли письмові відзиви на позов, у яких останній просив відмовити у задоволенні адміністративного позову позивача в повному обсязі посилаючись на те, що 24.02.2020р. позивачем подана митна декларація №UA110130/2020/005603, відповідно до якої для проведення митного оформлення було заявлено товар, в тому числі: «Апельсини солодкі свіжі, сорту Navel, лат.назва Citrus sinensis (без первинної упаковки), врожаю 2020р. клас А - вага нетто 10416 кг., клас В - вага нетто 6479 кг.; клас А, 6-8 вага нетто 3300 кг; призначені для споживання людиною в їжу, не містить ГМО. Виробник: «РОР LUCRETІA», Греція, країна виробництва GR»; 17.03.2020р. позивачем подана митна декларація №UA110130/2020/008334, відповідно до якої для проведення митного оформлення було заявлено товар, в тому числі: «Апельсини солодкі свіжі, сорту Navel, лат.назва Citrus sinensis (без первинної упаковки), врожаю 2020р. клас А - вага нетто 7469 кг., клас В - вага нетто 7968 кг.; 6-7 вага нетто 5214 кг; призначені для споживання людиною в їжу, не містить ГМО. Виробник: «РОР LUCRETІA», Греція, країна виробництва GR». За результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), поданих до митного оформлення за МД від 24.02.2020р. №UA110130/2020/005603 та від 17.03.2020р. №UA110130/2020/008334, проведеної у спосіб та з урахуванням положень статті 337 МК України виявлено наступні розбіжності та відсутність відомостей, а саме: 1) у специфікаціях №8 від 18.02.2020р. та №9 від 11.03.2020р. не зазначено задекларований сорт апельсину «Navel», у деклараціях виробника від 18.02.2020р. та від 11.03.2020р., митних деклараціях країни відправлення та інших наданих документах, крім інвойсів, також не зазначено інформацію щодо сорту, а в інвойсах №2400 від 18.02.2020р. та №2417 від 11.03.2020р. зазначено назву товару - «oranges NAVEL»; 2) в специфікаціях та інвойсах зазначено умови поставки оцінюваного товару FCA Panariti, домовленість про транспортування оцінюваних партій товарів зафіксовано у заявках з експедитором №MG-07/2020 від 17.02.2020р. та №MG-09/2020 від 10.03.2020р., що передувало датам укладення відповідних специфікацій №8 від 18.02.2020р. та №9 від 11.03.2020р., а також факту продажу товару за інвойсами №2400 від 18.02.2020р. та №2417 від 11.03.2020р.; 3) декларантом надано договір на перевезення оцінюваних товарів від 24.01.2019р. №240119, який укладено між позивачем та ТОВ «МагТранс» згідно з п. 2.1.9 якого перевізник надає послуги у т.ч. щодо здійснення страхування вантажів за погодженням з клієнтом, а пунктом 3.5 договору передбачено, що узгоджена заявка має містити дані про назву товару, код УКТЗЕД та характеристики вантажу, в т.ч. його кількість, однак, надані заявки №MG-07/2020 від 17.02.2020р. та №MG-09/2020 від 10.03.2020р. не містять зазначених даних, що унеможливлює їх ідентифікацію до оцінюваних партій товару; 4) згідно з п.5.6. договору від 24.01.2019 №240119 вартість транспортно-експедиційного обслуговування визначається у Заявках і включає у себе оплату послуг Перевізника, а також витрати, понесені Перевізником на оплату послуг інших осіб, залучених до виконання його зобов`язань за цим Договором, а також інші витрати Перевізника, що мали місце в процесі виконання цього Договору і передбачені ним, проте, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №223 від 24.02.2020р. та №329 від 17.03.2020р. містять посилання лише на контракт від 24.01.2019р. №240119, без посилання на заявки або акти виконаних робіт. За викладеного, представник відповідача вважає, що при здійсненні митного контролю товару, заявленого за МД від 24.02.2020р. №UA110130/2020/005603 та від 17.03.2020р. №UA110130/2020/008334, у відповідача були достатні підстави для запиту додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару. Відповідач вказує на те, що митну вартість було скориговано за резервним методом за інформацією про раніше визначену митну вартість за поставками від виробника з урахуванням характеристик товару, що був оформлений за ЕМД від 17.02.2020р. №401160/2020/005221 за вартістю 0,6289 євро/кг. Окрім того, відповідач вказує на те, що в обґрунтування стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу позивачем до позову не додано жодного з передбачених статтею 134 KAC України документів, а саме не надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; відповідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості; відомості щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) тощо. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач посилається на численні постанови Верховного Суду (а.с.138-140,148-156).

Ухвалою суду від 22.09.2020р. було відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 21.10.2020р. згідно до вимог ст.ст. 12, 180-183 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується змістом наведеної ухвали (а.с.123).

Підготовче засідання 21.10.2020р., за клопотанням представника відповідача, було відкладено до 18.11.2020р., що підтверджується протоколом підготовчого засідання від 21.10.2020р. (а.с.176-177).

Згідно довідки секретаря судового засідання №522 від 18.11.2020р. дану справу було знято з розгляду 18.11.2020р. у зв`язку з перебуванням судді Конєвої С.О. з 27.10.2020р. на лікарняному (а.с.182).

Ухвалою суду від 01.12.2020р. продовжено строк підготовчого провадження у цій справі, наступне підготовче засідання призначено на 18.12.2020р., що підтверджується змістом відповідної ухвали та повісток про виклик (а.с.186,187-188).

Ухвалою суду від 18.12.2020р. було закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 18.01.2021р., що підтверджується змістом відповідної ухвали (а.с.194).

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, проте, 18.01.2021р. засобами електронного зв`язку від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання, у якому останній просив розгляд цієї справи провести без участі представника відповідача (а.с.203).

Частиною 3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи наведене, подане представником відповідача клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, вислухавши думку представника позивача щодо можливості розгляду справи за відсутності представника відповідача, строки вирішення справи, встановлені ст.193 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

У ході судового розгляду справи, судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" 12.06.2000р. зареєстроване як юридична особа за адресою: 49041, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Панікахи, буд. 15, що підтверджується копіями свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та виписки з ЄДРПОУ, наявними у справі (а.с.72,94-95).

21.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" як покупцем та «ПОП ЛУКРЕТІЯ (Греція) як продавцем був укладений контракт №F/114, за умовами якого продавець продає, а покупець купує свіжі фрукти і овочі, згідно з асортиментом і за цінами, визначеними в наступних Специфікаціях до цього Контракту (а.с.11-18).

Пунктом 2.2 контракту визначено, що ціни на товар розуміються на умовах FCA Аніфі, Греція та/або DAP Дніпро, Україна відповідно до умов Інкотермс 2010, якщо інше не обумовлено в Специфікаціях і Інвойсах.

Пунктом 2.5 контракту визначено, що всі податки, мита і збори, а також інші витрати у зв`язку з виконанням цього контракту, які повинні оплачуватися в країні продавця, несе продавець, в країні покупця несе покупець (а.с.11-18).

Згідно специфікації №9 від 11.03.2020р. та інвойсу №2417 від 11.03.2020р. продавець зобов`язаний поставити, а покупець прийняти апельсини свіжі, врожай 2020 (Навел) клас А 7469 кг., апельсини свіжі, врожай 2020 (Навел) клас В 7968 кг., апельсини свіжі, врожай 2020 (Навел) клас А (6-7 калібр) 5214 кг. на загальну суму 8042,40 Євро на умовах поставки FСА Панаріті, Греція, умови оплати: 100% від суми інвойса після надходження на склад покупця в Україні; специфікації №8 від 18.02.2020р. та інвойсу №2400 від 18.02.2020р. продавець зобов`язаний поставити, а покупець прийняти апельсини свіжі, врожай 2020 (Навел) клас А 10416 кг., апельсини свіжі, врожай 2020 (Навел) клас В 6479 кг., апельсини свіжі, врожай 2020 (Навел) клас А (6-8 калібр) 3300 кг. на загальну суму 7844,32 Євро на умовах поставки FСА Панаріті, Греція, умови оплати: 100% від суми інвойса після надходження на склад покупця в Україні (а.с.29-31,59-61).

Окрім того, 24.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" як клієнтом та ТОВ «МАГТРАНС» як перевізником був укладений договір про надання транспортно-експедиційних послуг №240119, за умовами якого перевізник зобов`язується за рахунок і за плату (винагороду) клієнта у відповідності до умов цього договору та узгоджених сторонами заявок виконати комплекс послуг по транспортно-експедиторському обслуговуванню, організувати міжнародні та/або внутрішньодержавні перевезення та/або мультимодальні перевезення експертного, імпортного, транзитного або іншого вантажу, при цьому, експедитор має право залучати до виконання своїх зобов`язань третіх осіб, термін проведення розрахунків за Договором становить 14 календарних днів з моменту прибуття транспортного засобу на митний термінал в Україні (а.с.33-42).

На підставі вищенаведеного контракту, на адресу позивача від вказаного вище продавця надійшов товар згідно Специфікацій №8 від 18.02.2020р., №9 від 11.03.2020р., що є невід`ємними частинами контакту №F/114 від 21.01.2019р., інвойсів №2400 від 18.02.2020р., №2417 від 11.03.2020р., пакувальних листів від 18.02.2020р., від 11.03.2020р., міжнародних товарно-транспортних накладних від 19.02.2020р., від 12.03.2020р., сертифікатів про походження товарів від 19.02.2020р. та від 12.03.2020р., фітосанітарних свідоцтв на експорт від 19.02.2020р., від 12.03.2020р., а саме: 1) Апельсини солодкі свіжі, сорту Navel, лат.назва Citrus sinensis (без первинної упаковки), врожаю 2020р. клас А - вага нетто 10416 кг., клас В - вага нетто 6479 кг.; клас А 6-8 - вага нетто 3300 кг; призначені для споживання людиною в їжу, не містить ГМО. Виробник: «РОР LUCRETІA», Греція, країна виробництва GR; 2) Апельсини солодкі свіжі, сорту Navel, лат.назва Citrus sinensis (без первинної упаковки), врожаю 2020р. клас А - вага нетто 7469 кг., клас В - вага нетто 7968 кг.; 6-7 вага нетто 5214 кг; призначені для споживання людиною в їжу, не містить ГМО. Виробник: «РОР LUCRETІA», Греція, країна виробництва GR», що підтверджується змістом копій відповідних документів та митних декларацій (а.с.29-32,43-51,59-70,114-119,157,158).

Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів разом із митною декларацією ним були надані всі документи, що підтверджують митну вартість ввезених товарів, які не містять розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товарів, містять повні відомості про ціну товару, що підтверджується змістом граф 44 ЕМД від 24.02.2020р. №UA110130/2020/005603 та від 17.03.2020р. №UA110130/2020/008334 (а.с.157,158).

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, Митницею було встановлено наступне: поставка товару здійснюється згідно контракту №F/114 від 21.01.2019, відповідно до пункту 1.2 якого товар постачається у відповідності та на умовах, вказаних у специфікації або додатку, разом з тим, в специфікаціях №8 від 18.02.2020р. та №9 від 11.03.2020р. не зазначено сорт апельсину, але у інвойсах від 18.02.2020р. №2400 та від 11.03.2020р. №2417 зазначено - «oranges NAVEL»; домовленості про транспортування оцінюваних партій товару зафіксовано у заявках з експедитором №MG-07/2020р. від 17.02.2020, що передувало даті укладання специфікації №8 від 18.02.2020р. до контракту №F/114, а також факту продажу товару згідно рахунку від 18.02.2020р. №2400, №MG-09/2020р. від 10.03.2020р., що передувало даті укладання специфікації №9 від 11.03.2020р. до контракту №F/114, а також факту продажу товару згідно рахунку від 11.03.2020р. № 2417; поставка оцінюваного товару здійснюється на умовах FCA Panariti (Греція), за якими продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару. До митного оформлення надано договір на перевезення оцінюваних товарів від 24.01.2019 №240119, який укладено між ТОВ «Омега» та ПП «МагТранс», окрім того, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, що підтверджується копіями оспорюваних рішень, наявними у справі (а.с.25-26,55-56).

Враховуючи виявлені недоліки за результатами розгляду поданих декларантом документів, Митницею були прийняті оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2020/000028/1 від 24.02.2020р., №UA110130/2020/000041/1 від 17.03.2020р., за якими заявлену позивачем митну вартість товарів було скориговано за резервним методом відповідно до вимог ст.64 МК України та визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості за ЕМД від 17.02.2020р. №UA401160/2020/005221 на рівні 0,645906 Євро/кг, за ЕМД від 17.02.2020р. №UA401160/2020/005221 на рівні 0,6289 Євро/кг відповідно, що підтверджується змістом копій відповідних рішень (а.с.25-26,55-56).

Позивач не погоджується із вищевказаними рішеннями, просить визнати їх протиправними та скасувати посилаючись на те, що ним були надані митному органу всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, визначені ст.53 Митного кодексу України та розбіжності вказані митним органом не впливають на визначення митної вартості товару та не можуть бути підставою для витребування додаткових документів у декларанта за приписами ст.ст.52, 53 МК України.

Заслухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову повністю, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до вимог ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом УІІ цього Кодексу та цією главою.

Частина 2 ст.53 Митного кодексу України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до вимог ч.5 ст.53 наведеного Митного Кодексу України встановлено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені у цій статті.

Згідно до ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У відповідності до вимог ч.3, ч.4 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості ч.1 ст.54 Митного кодексу України.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу ч.3 ст.54 Митного кодексу України.

Згідно до п.2, п.3 ч.4 ст.54 наведеного Кодексу, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, а саме:

- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

При цьому, у відповідності до вимог ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

У відповідності до положень ч.1, ч.2 ст.256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, тлумачення вищенаведених норм у їх системному зв`язку між собою та з положеннями п.2 ч.4 ст.54, ст. 256 Митного кодексу України дозволяє дійти висновку, що повідомлення про надання додаткових документів, які надсилаються на адресу декларанта, а в подальшому і рішення про коригування митної вартості повинні містити причини (сумніви) неможливості визначення заявленої митної вартості, а надання зазначених у них документів повинно усувати такі причини, при цьому, відмова у митному оформленні повинна бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими причинами, у зв`язку з якими органом доходів і зборів були витребувані додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вищенаведений правовий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеній у його постановах від 09.04.2019р. у справі №826/10733/15, від 24.04.2019р. у справі №810/2878/16, яка є обов`язковою до застосування судом першої інстанції згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, зі змісту оспорюваних рішень про коригування митної вартості товарів від 24.02.2020р. та від 17.03.2020р. видно, що вони не містять будь-яких конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви саме у числових значеннях складових митної вартості ввезених товарів, у них не наведено причин неможливості визначення митної вартості імпортованих товарів на підставі поданих декларантом документів, не наведено обґрунтування, які саме відомості у наданих документах містять розбіжності, які не дозволяють підтвердити числові значення складових митної вартості імпортованих товарів (а.с.25-26,55-56).

В той же час, проаналізовані судом додані до митної декларації документи, які були подані для підтвердження визначення декларантом митної вартості ввезеного товару, зокрема, копії контракту №F/114 від 21.01.2019р., Специфікацій №9 від 11.03.2020р., №8 від 18.02.2020р., інвойсів №2417 від 11.03.2020р., №2400 від 18.02.2020р., пакувальних листів від 11.03.2020р., від 18.02.2020р., договору про надання транспортно-експедиційних послуг №240119 від 24.01.2019р., митних декларацій країни відправлення, міжнародних товарно-транспортних накладних від 12.03.2020р., від 19.02.2020р., рахунків №329 від 17.03.2020р. на надання послуг з автоперевезення вантажу в міжнародному сполучені (за маршрутом Панаріті (Греція) п/п Рені, Україна 46944,51 грн.; за маршрутом Рені Дніпро 31296,48 грн., всього на суму 78240,99 грн.), №223 від 24.02.2020р. на надання послуг з автоперевезення вантажу в міжнародному сполучені (за маршрутом Панаріті (Греція) п/п Рені, Україна 45958,45 грн.; за маршрутом Рені Дніпро 30638,96 грн., всього на суму 76597,41 грн.), заявок №MG-09/2020 від 10.03.2020р., MG-07/2020 від 17.02.2020р., на транспортування та експедирування вантажів, декларацій виробника (сертифікатів якості) від 11.03.2020р., від 18.02.2020р., санітарних сертифікатів від 11.03.2020р., від 18.02.2020р., вбачається, що вони не містили жодних розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товарів, що підтверджується їх змістом (а.с.11-18,29-52,59-71,110-119).

Оскільки під час митного оформлення митницею не було висловлено жодних обґрунтованих сумнівів щодо розбіжностей у числових значеннях складових митної вартості товарів у вищенаведених поданих декларантом документах щодо ціни товарів, про що свідчить аналіз змісту оспорюваних рішень про коригування митної вартості товарів від 24.02.2020р. та від 17.03.2020р., а тому слід дійти висновку, що наведені документи не містили жодних розбіжностей саме у числових значеннях складових митної вартості товарів.

Отже, у зв`язку з тим, що митний орган не навів жодних обґрунтованих сумнівів щодо неможливості визначення митної вартості товару за поданими декларантом документами, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не мав правових підстав для витребування додаткових документів у декларанта.

За викладених обставин та з урахуванням аналізу змісту наведених документів та норм митного законодавства, можна дійти висновку, що оспорювані рішення про коригування митної вартості ввезених товарів від 24.02.2020р. та від 17.03.2020р. є протиправними, так як наведені оспорювані рішення суб`єкта владних повноважень не містять обґрунтованих сумнівів того, що надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх (повних) відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; оспорювані рішення не містять причин неможливості визначення заявленої митної вартості за ціною договору, у них також не наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, що передбачено положеннями ч.1, ч.2 ст.256 Митного кодексу України.

Так, відповідачем, у оспорюваних рішеннях, було повідомлено позивача про те, що у поданих до митного оформлення документах було виявлено відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: поставка товару здійснюється згідно контракту №F/114 від 21.01.2019, відповідно до пункту 1.2 якого товар постачається у відповідності та на умовах, вказаних у специфікації або додатку, разом з тим, в специфікаціях №8 від 18.02.2020р. та №9 від 11.03.2020р. не зазначено сорт апельсину, але у інвойсах від 18.02.2020р. №2400 та від 11.03.2020р. №2417 зазначено - «oranges NAVEL»; домовленості про транспортування оцінюваних партій товару зафіксовано у заявках з експедитором №MG-07/2020р. від 17.02.2020, що передувало даті укладання специфікації №8 від 18.02.2020р. до контракту №F/114, а також факту продажу товару згідно рахунку від 18.02.2020р. №2400, №MG-09/2020р. від 10.03.2020р., що передувало даті укладання специфікації №9 від 11.03.2020р. до контракту №F/114, а також факту продажу товару згідно рахунку від 11.03.2020р. № 2417; поставка оцінюваного товару здійснюється на умовах FCA Panariti (Греція), за якими продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару. До митного оформлення надано договір на перевезення оцінюваних товарів від 24.01.2019 №240119, який укладено між ТОВ «Омега» та ПП «МагТранс», окрім того, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Разом з тим, як вбачається зі змісту граф 44 ЕМД від 24.02.2020р. №UA110130/2020/005603 та від 17.03.2020р. №UA110130/2020/008334 (а.с.157,158), позивачем було надано митному органу всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів, вичерпний перелік яких визначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, при цьому, митним органом не вказано яким саме чином вищезазначені виявлені розбіжності впливають на визначення числових значень складової митної вартості товару, з урахуванням надання для митного оформлення товару всіх встановлених законодавством необхідних документів.

Зазначення ж відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товару про те, що у ході перевірки виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, а також відсутнє підтвердження числових значень складових митної вартості товару не можна вважати належним обґрунтуванням правомірності коригування митної вартості товарів та подальшої відмови у митному оформленні товарів відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.54 Митного кодексу України.

З цього приводу Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011р. у справі Рисовський проти України у п.70, п.71 якого Суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини у відповідності до вимог ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Європи 77 (31) від 28.09.1977 Про захист особи відносно актів адміністративних органів урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до резолюції. Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

Такими принципами, згідно з додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть враховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Перелічені принципи частково імплементовані у нормах Митного кодексу України, які передбачають проведення консультацій між митним органом та декларантом, вимогами цього кодексу щодо належного мотивування при витребуванні додаткових документів під час контролю правильності визначення митної вартості, щодо вичерпного роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.

Втім, обставини даної справи свідчать про відсутність практичної реалізації вказаних принципів в діяльності відповідача.

Відповідна правова позиція узгоджується і з позицією Верховного Суду, яка висловлена у його постанові від 12.04.2018р. у справі №820/2014/17 (адміністративне провадження №К/9901/448/17).

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав щодо правомірності не зазначення у оспорюваних рішеннях обґрунтованих сумнівів, які б перешкоджали митниці визначити митну вартість товарів за заявленою позивачем ціною ціною договору з урахуванням аналізу наданих документів та наведених норм митного законодавства.

Судом відхиляються посилання відповідача на те, що поставка оцінюваного товару здійснюється на умовах FCA Panariti (Греція), за якими продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, оскільки за умовами поставки FCA Інкотермс 2010 саме на продавця покладається обов`язок щодо навантаження товару на транспортний засіб, а за умовами п.2.5 контракту №F/114 від 21.01.2019р. всі податки, мита і збори, а також інші витрати у зв`язку з виконанням цього контракту, які повинні оплачуватися в країні продавця, несе продавець (а.с.11-18).

Є безпідставними та відхиляються судом посилання відповідача на те, що поставка товару здійснюється згідно контракту №F/114 від 21.01.2019, відповідно до пункту 1.2 якого товар постачається у відповідності та на умовах, вказаних у специфікації або додатку, разом з тим, в специфікаціях №8 від 18.02.2020р. та №9 від 11.03.2020р. не зазначено сорт апельсину, але у інвойсах від 18.02.2020р. №2400 та від 11.03.2020р. №2417 зазначено - «oranges NAVEL»; домовленості про транспортування оцінюваних партій товару зафіксовано у заявках з експедитором №MG-07/2020р. від 17.02.2020, що передувало даті укладання специфікації №8 від 18.02.2020р. до контракту №F/114, а також факту продажу товару згідно рахунку від 18.02.2020р. №2400, №MG-09/2020р. від 10.03.2020р., що передувало даті укладання специфікації №9 від 11.03.2020р. до контракту №F/114, а також факту продажу товару згідно рахунку від 11.03.2020р. № 2417; до митного оформлення надано договір на перевезення оцінюваних товарів від 24.01.2019 №240119, який укладено між ТОВ «Омега» та ПП «МагТранс», окрім того, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, оскільки вказані розбіжності, не є недоліками (розбіжностями), які можуть вплинути на числові значення складових митної вартості товару, за умови, що ціна товару, яка зазначена в Специфікаціях №9 від 11.03.2020р., №8 від 18.02.2020р. та інвойсах №2417 від 11.03.2020р., №2400 від 18.02.2020р., вартість транспортно-експедиторських послуг, визначена у заявках №MG-09/2020 від 10.03.2020р., MG-07/2020 від 17.02.2020р., рахунках №329 від 17.03.2020р. на надання послуг з автоперевезення вантажу в міжнародному сполучені (за маршрутом Панаріті (Греція) п/п Рені, Україна 46944,51 грн.; за маршрутом Рені Дніпро 31296,48 грн., всього на суму 78240,99 грн.), №223 від 24.02.2020р. на надання послуг з автоперевезення вантажу в міжнародному сполучені (за маршрутом Панаріті (Греція) п/п Рені, Україна 45958,45 грн.; за маршрутом Рені Дніпро 30638,96 грн., всього на суму 76597,41 грн.), не містять розбіжностей у числових значеннях митної вартості товарів, а тому вказані обставини не можуть бути безумовною підставою для відмови у прийнятті митної вартості товару, заявленої позивачем та коригування такої митної вартості.

Судом не можуть бути покладені в основу даного судового рішення та відхиляються твердження відповідача про те, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу у рішенні зазначається лише докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом згідно наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598, оскільки нормами ст.256 Митного кодексу України регламентовано, що відмова у митному оформленні, у тому числі і коригування митної вартості повинно бути обґрунтовано із зазначенням причин відмови, а, відповідно, і наведення докладної інформації щодо оцінюваного товару та мотивів правомірності коригування за митними деклараціями які застосовані митним органом є обов`язком митного органу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши з дотриманням вимог ч.2 ст.2 наведеного Кодексу, правомірність прийняття суб`єктом владних повноважень вищенаведених оспорюваних рішень, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару відповідачем прийняті не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при прийнятті оспорюваних рішень про коригування митної вартості від 24.02.2020р. та від 17.03.2020р. відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, були порушені права та інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними та скасування наведених рішень, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Окрім того, підлягають і стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 грн., понесені позивачем згідно платіжного доручення №115797401 від 15.01.2021р. виходячи із вимог ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, наданих ордеру серії АЕ №1030403 від 17.08.2020р., договору про надання правничої допомоги №15 від 17.08.2020р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3977 від 23.11.2018р., додаткової угоди №1 від 17.08.2020р., за якою гонорар є фіксованим та складає 3000,00 грн. і включає в себе повне юридичне супроводження процесу оскарження в судовому порядку в суді першої інстанції рішень про коригування митної вартості Дніпровської митниці Держмитслужби, а саме: №UA110130/2020/000028/1 від 24.02.2020р., №UA110130/2020/000041/1 від 17.03.2020р., які є предметом даного адміністративного позову (а.с.96,99-102,174,202).

За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з бюджетних асигнувань відповідача документально підтверджених витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 3000 грн.

При цьому, судом відхиляються посилання відповідача у відзиві на те, що в обґрунтування стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу позивачем до позову не додано жодного з передбачених статтею 134 KAC України документів, а саме не надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; відповідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості; відомості щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) тощо, оскільки в межах цієї справи розмір гонорару адвокатського об`єднання встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, а тому не залежить від обсягу послуг і часу витраченого представником позивача, є визначеним та складає 3000,00 грн.

Зазначена правова позиція також викладена і у постанові Верховного Суду від 28.12.2020р. у справі №640/18402/19, яка застосовується судом в порядку ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати сплачуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

За таких обставин підлягають стягненню з бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Дніпровської митниці Держмитслужби на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. понесені позивачем згідно платіжного доручення № від 28.05.2020р. (а.с.10,122).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 134, 139, 193, 241-246, 250, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA110130/2020/000028/1 від 24.02.2020р., №UA110130/2020/000041/1 від 17.03.2020р. задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110130/2020/000028/1 від 24.02.2020р., №UA110130/2020/000041/1 від 17.03.2020р.

Стягнути з бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" (49041, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 15, ) судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 5102 грн. 00 коп. (п`ять тисяч сто дві грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено - 28.01.2021р.

Суддя С.О. Конєва