Справа № 320/12022/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 січня 2021 року м. Київ № 320/12022/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Головного управління державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДПС у Київській області №Ф-1387-17-У від 04.09.2020 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 115823,95 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Відповідно до Розпорядження в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 проведено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи № 320/12022/20, яку за результатами розподілу передано на розгляд головуючому судді Пановій Г.В.

Суд зазначає, що 15.12.2020 на адресу суду надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви.

Судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлено недоліки позовної заяви, у зв`язку із чим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 продовжено ОСОБА_1 встановлений ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 про залишення позовної заяви без руху процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви та встановлено ОСОБА_1 десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Як зазначено у вказаній ухвалі недоліки позовної заяви позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до суду: позовної заяви, що відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України із уточненням позовним вимог з урахуванням висновків суду викладених в даній ухвалі та заяви про поновлення строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.09.2019 №Ф- 1387-17-У та докази поважності причин його пропуску.

22.01.2021 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, уточнена позовна заява ОСОБА_1 , заява про поновлення строку звернення до суду, у якій представник позивача щодо строку звернення до суду зазначив, що контролюючий орган, виніс вимогу № Ф-1387-17-У від 04.09.2019 року поза межами повноважень, під час судового оскарження аналогічної вимоги за той самий період та за ті самі податкові зобов`язання.

Окрім того, з доданої відповідачем копії повідомлення про вручення поштового відправлення не вбачається, яка саме вимога була направлена позивачу, оскільки опис вкладення відповідачем не надано, а зазначена у повідомленні «вимога ЄСВ» не дозволяє ідентифікувати яка саме вимога була надіслана ОСОБА_1 . Посилаючись на ч.3 п. 112.7 ст. 112 Податкового Кодексу, якою передбачено, що усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи, просить поновити строк звернення до суду.

Розглянувши заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та письмові пояснення щодо обґрунтування пропуску такого строку, суд зазначає таке.

Залишаючи дану позовну заяву без руху, суд в ухвалі від 21.12.2020 вказав, що у позовній заяві позивач зазначив, що про вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.09.2019 №Ф-1387-17-У йому стало відомо 05.11.2020, з відповіді на адвокатський запит поданий в її інтересах.

Водночас, суд зазначає, що з рекомендованого повідомлення зі штриховим ідентифікатором № 203 вбачається, що 17.09.2019 ГУ ДПС У Київській області (Ірпінським управлінням) направлено ОСОБА_1 вимогу ЄСВ №04.09.2019. На вказаному повідомлені проставлена відмітка про вручення 18.10.2019 листа особисто адресату, що також зазначено у листі ГУ ДПС у Київській області від 28.10.2020 № 36618/АДВ/10-36-13-08.

Отже, з викладеного вбачається, що спірну вимогу про сплату боргу було отримано позивачем 18.10.2019.

Отже, звернувшись 16.11.2020 до суду з позовною заявою, яка містить вимогу про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.09.2019 №Ф-1387-17-У, позивач пропустив десятиденний строк для її оскарження у судовому порядку.

Відповідно до п.2 ч.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Приписами абз. 4,5,6 ч.4 статті 25 вказаного Закону обумовлено, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Правове регулювання, наведене у абз. 9 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464, свідчить, що навіть у випадку обрання адміністративного способу оскарження, за наслідками якого згоди з органом доходу і зборів не досягнуто (відмова у розгляді або у задоволенні скарги), у особи зберігається право оскаржити вимогу про сплету внеску ще і в суді.

Таке право має бути реалізоване протягом 10 днів з дня надходження відповідного рішення органу ДПС України платнику ЄСВ.

Таким чином платник податків має право оскаржити рішення податкового органу в адміністративному і/або у судовому порядку. При цьому оскарження такого рішення в адміністративному порядку, не позбавляє його права на судове оскарження з дотриманням строків, визначених аби. 9 ч. 4 ст. 25 Закону №2464.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №802/983/18-а, від 08.08.2019 у справі № 480/106/19, від 17.07.2019 у справі №0740/1050/18.

Отже, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд встановив, що позивач звернувся до суду більше ніж через десять дніву з моменту отримання вимоги про сплату боргу, а отже, з пропуском 10-ти денного строку звернення до суду для оскарження вимоги.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, слід зазначити, що судом не приймаються до уваги доводи позивача про те, що строк звернення до суду не пропущено, оскільки позивач дізнався про спірну вимогу 05.11.2020, так як не отримала вимоги раніше.

Суд зазначає, що з рекомендованого повідомлення зі штриховим ідентифікатором № 203 вбачається, що 17.09.2019 ГУ ДПС У Київській області (Ірпінським управлінням) направлено ОСОБА_1 вимогу ЄСВ №04.09.2019. На вказаному повідомлені проставлена відмітка про вручення 18.10.2019 листа особисто адресату, зокрема проставлено підпис отримувача, що також зазначено у листі ГУ ДПС у Київській області від 28.10.2020 № 36618/АДВ/10-36-13-08.

Крім того, з вказаного рекомендованого повідомлення можна чітко відстежити що направлено позивачу було саме вимогу від 04.09.2020.

Крім того, позивач не надав до суду доказів, в тому числі копії конверту та вкладення до нього, яке було отримане 18.10.2020 у поштовому відправленні від ГУ ДПС у Київській області зі штриховим ідентифікатором № 203 на спростування інформації щодо отримання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1387-17-У від 04.09.2020.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем було отримано спірну вимогу 18.10.2020, однак до суду позивач звернувшись із пропуском десятиденного строку звернення до суду. При цьому, викладені позивачем в обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду обставини не є поважними.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1986 справа «Стаббігс та інші проти Великобританії»).

Будь-яких інших належним та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява позивача про поновлення пропущеного строку не містить поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Пунктом 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду з подібним позовом після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121-123, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протипранвою та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.