Справа № 336/12/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 січня 2021 року 12 год. 24 хв.Справа № 336/12/19 ЗП/280/24/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Серебрянникової О.А. та сторін

від позивача: адвокат Уткін О.Є.,

від відповідача: не прибув,

від прокуратури - прокурор Лєскіна І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приморської міської ради Приморського району

прокурор Запорізької обласної прокуратури на стороні Приморської міської ради Приморського району

про визнання нечинним та скасування рішення про затвердження технічної документації з нормативної оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області від 28.12.2012 №28,-

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду за підсудністю з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Приморської міської ради Приморського району (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд: рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 28.12.2012, №28, - визнати нечинним та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, що право власності на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована на орендованій земельній ділянці, належить ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору-купівлі продажу від 02.04.2008, Р.№1847.15.11.2010 між позивачем та відповідачем укладений Договір «Оренди землі» №150, площею 49,000 кв.м, розташованої по АДРЕСА_1 , - зареєстрований у Приморському районному відділі Запорізької регіональної філії Державного підприємства «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.02.2011, №00043.Зазначена земельна ділянка належить територіальній громаді в особі Приморської міської ради Приморського району Запорізької області та у відповідності до Акту прийому-передання від 15.11.2010, - на підставі Договору №150 від 15.11.2010 передана в оренду ОСОБА_2 . Додатковими Угодами № 1 від 23.01.2012, № 2 від 09.12.2015 внесені зміни до основного Договору №150 від 15.11.2010 щодо оренди земельної ділянки. На час укладання договору від 15.11.2010 (Додаток №5) діяла нормативно-грошова оцінка від 26.10.2010, згідно з якою 3 % (три відсотка), ставка земельного податку, встановлена ЗУ «Про плату за землю» від нормативно-грошової оцінки землі в сумі 1846810 гривен, - за один рік складала: 55,404,3 грн (1846810 грн : 100% х 3%=55404,3 грн). 13.10.2017 рекомендованим листом (Р.№428) через поштове відділення №71 у м. Запоріжжі ОСОБА_1 від Приморського відділення Бердянської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області отримано повідомлення-рішення від 10.10.2017 № 16870-1303, з якого Приморським відділення Бердянської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області Визначена сума податкового зобов`язання за податковий період 2017 року за платежем: «Орендна плата з фізичних осіб» в сумі 12816830 грн (замість 55404,30 грн 14.04.2018 із Витягу від 28.03.2018 (№9-8-0.33-550/112-18), сформованого на підставі рішення Приморської міської ради № 28 від 28.12.2012 «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» ОСОБА_1 дізналась про існування нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2012 року. За змістом заявлених вимог - позивач ОСОБА_1 наполягає на тому, що міська рада (відповідач), як уповноважений регуляторний орган (суб`єкт владних повноважень), в порушення статей 1, 9, 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (№1160-IV), безпідставно та незаконно не здійснила оприлюднення у друкованому засобі масової інформації міської ради (в газеті) проектів нормативно-правових регуляторних актів, якими є рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про проведення нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 31.08.2012, №19, та рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 28.12.2012, №28. Неоприлюднення Приморською міською радою Приморського району Запорізької області проектів нормативно-правових регуляторних актів в друкованому засобі масової інформації - в газеті «Приморський степ» (, 72102, Запорізька обл., Приморський район, м. Приморськ, вул. Банкова, б.110), - поза всяким сумнівом позбавило позивача законного права на ознайомлення з цими документами, їх аналізом та інших прав, визначених ст. 6 ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». З наведених підстав просить суд позов задовольнити.

08 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі з врахуванням особливостей провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень визначених у ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України. Підготовче засідання призначено на 03 квітня 2019 року об 17 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 08.02.2019 витребувано від Приморської міської ради Приморського району наступні документи: завірену належним чином копію технічної документації з нормативно - грошової оцінки земель м. Приморськ Запорізької області, 2012 рік; завірену належним чином копію рішення Приморської міської ради №19 від 31.08.2012 «Про нормативну грошову оцінку земель Приморської міської ради в межах міста Приморськ»; завірену належним чином копію рішення Приморської міської ради №28 від 28.12.2012 «Про затвердження технічної документації нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області».

25.02.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, зі змісту якого відповідач проти позову заперечує, та вважає, що дійсно 15.11.2010 між позивачем та відповідачем укладений Договір «Оренди землі» № 150 зі змінами і доповненнями від 23.01.2012, від 09.12.2015. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання. Твердження позивача про те, що зазначене рішення не було опубліковане в друкованому засобі масової інформації - в газеті «Приморський степ» не відповідає дійсності. В підтвердження цього є копія газети «Приморская степь» №7 від 14 лютого 2013 року, де на 14 сторінці було опубліковане саме рішення Приморської міської ради «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Приморська Приморського району Запорізької області» №28 від 28.12.2012. Зазначене рішення було опубліковане 14.02.2013. Нормативно-грошова оцінка земель міста Приморська Приморського району Запорізької області почалась використовуватись в роботі вже з 01 січня 2014 року. Також відповідач зазначає, що позивачем був пропущений строк звернення до суду. З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити.

25.02.2019 від відповідача на виконання ухвали суду від 08.02.2019 надійшли витребувані судом документи.

Ухвалою суду від 05.03.2019 відкладено підготовче засідання суду на 03.04.2019 о/об 17 год. 00 хв.

03.04.2019 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. У заяві позивач просила суд визнати нечинним та скасувати Рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про проведення нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 31.08.2012 №19 та рішення Примосрької міської ради Приморського району Запорізької області «Про затвердженнятехнічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 28.12.2012 №28.

Ухвалою суду від 03.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 24.04.2019 о/об 14 год. 00 хв.

23.04.2019 (вх.16388) на адресу суду надійшло клопотання відповідача про залишення уточненого адміністративного позову ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог залишити без задоволення.

23.04.2019 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №16387) подано клопотання щодо залишення уточненого позову без розгляду. У заяві також відповідач заперечує проти позову загалом.

23.04.2019 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №16388) подане клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 24.04.2019 прийнято заяву про збільшення позовних вимог за адміністративним позовом у справі №336/12/19 ЗП/280/24/19.

Ухвалою суду від 24.04.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 24.04.2019 призначено у справі №336/12/19 ЗП/280/24/19 за позовом ОСОБА_1 до Приморської міської ради Приморського району (72102, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Центральна, буд. 7, ) про визнання нечинним та скасування рішень про затвердження технічної документації з нормативної оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області від 28.12.2012 №28 та рішення №19 від 31.08.2018 "Про проведення нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області" земельно - технічну експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, Поштова адреса: 49000, м. Дніпро, Січеславська Набережна, 17, оф.361 та зупинено провадження у справі до одержання Запорізьким окружним адміністративним судом результатів експертизи.

Листом від 19.07.2019 №3147-19 Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз ухвалу Запорізького окружного суду від 24 квітня 2019 року «Про призначення судової експертизи» залишено без виконання.

Судом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області був надісланий лист, в якому судом поставлені наступні питання, а саме:

1) Чи вірно застосовані коефіцієнти Км2, КмЗ та Кф при визначенні нормативно - грошової оцінки земельної ділянки площею 49,000 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий №:12:001:0079?

2) Яким є розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 49.000 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий №:12:001:0079 наданої в оренду згідно договору оренди землі від 15.11.2010, № 150?

Листом від 19.08.2019 №9-8-0 до суду надійшла інформація наступного змісту.

Відповідно до листа Відділу у Приморському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 19.08.2019 №22-8-0.33-978/112-19 починаючи з 2009 р. по 2013 роки Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :12:001:0079 розташованої по АДРЕСА_1 , надавались виключно з Технічної документації про нормативну грошову оцінку земель населеного пункту міста Приморськ Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, розробленої ДП «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у 2006 році, затвердженої рішенням Приморської міської ради, згідно якої значення Км2 дорівнює - 1.35, КмЗ - 0.91 та Кф дорівнює - 0.5.

З 2014 по 2017 роки Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищезазначеної земельної ділянки надавались виключно з Технічної документації про нормативну грошову оцінку земель м. Приморська, Приморського району Запорізької області, розробленої ДП «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у 2012 році та затвердженою рішенням Приморської міської ради № 28 від 28.12.2012, згідно якої значення Км2 дорівнює - 1.25, КмЗ дорівнює - 1.07 та Кф відповідно коду Класифікації видів цільового призначення земель затвердженої Наказом Держкомзему № 548 від 23.07.2010 дорівнює - 0.5.

Виходячи з вищезазначеного, коефіцієнти Км2, КмЗ та Кф при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 4,9000 га, яка розташована по вул.Курортна, 35 м.Приморськ Запорізької області застосовані вірно.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,9000 га (кадастровий номер :12:001:0079), яка розташована по вул. Курортна, 35, м. Приморськ Запорізкої області складає 4272310,00 грн.

Ухвалою суду від 20.08.2019 допущено прокурора прокуратури Запорізької області до участі у справі №336/12/19 на стороні Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, який, в свою чергу, надав суду письмові пояснення від 10.10.2019 (№05/2-2224-19) та заперечення на заяву про збільшення вимог за адміністративним позовом від 25.06.2020 (№05/2-2224-19), які за змістом аналогічні відзиву відповідача, котрий заперечував проти задоволення вимог.

Ухвалою суду від 08.11.2019 поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 08.11.2019 призначено у справі №336/12/19 ЗП/280/24/19 за позовом ОСОБА_1 до Приморської міської ради Приморського району (72102, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Центральна, буд. 7, ) про визнання нечинним та скасування рішень про затвердження технічної документації з нормативної оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області від 28.12.2012 №28 та рішення №19 від 31.08.2018 "Про проведення нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області" земельно - технічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (Поштова адреса: 49000, м. Дніпро, Січеславська Набережна, 17, оф. 361) та зупинено провадження у справі до одержання Запорізьким окружним адміністративним судом результатів експертизи.

Постановою Третього апеляційного суду від 09.01.2020 задоволена апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області, скасована ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року про призначення земельно - технічної експертизи у справі №336/12/19 за позовом ОСОБА_1 до Приморської міської ради Приморського району, за участю прокуратури Запорізької області, про визнання нечинним та скасування рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області "Про проведення нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області" від 31.08.2012, №19, та рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області" від 28.12.2012, №28.

05.02.2020 справа була повернута до Запорізького окружного адміністративного суду. Сторони судовими повістками були викликані до суду на 05.03.2019.

02 березня 2020 р. від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просили суд визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, пов`язані з невиконанням процедури, передбаченої статтями 9, 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", - при вчинені у 2012 році дій, пов`язаних з оприлюдненням проектів рішень міської ради щодо проведення нормативно-грошової оцінки землі; визнати нечинними та скасувати РішенняПриморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про проведення нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 31.08.2012, №19, та рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 28.12.2012 №28, - прийняті з порушенням та з невиконанням процедури, передбаченої статтями 9, 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", - при вчинені у 2012 році дій, пов`язаних з оприлюдненням проектів рішень міської ради щодо проведення нормативно-грошової оцінки землі. Разом із заявою, позивачем подане клопотання про призначення судової експертизи з питань землеустрою.

Ухвалою суду від 05.03.2020 зупинено провадження по справі для примирення сторін до 12.05.2020 о/об 17 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 12.05.2020 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 12.05.2020 о/об 17 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 12.05.2020 відмовлено у задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про уточення позовних вимог у справі №336/12/19 за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Приморської міської ради Приморського району (72102, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Центральна, буд. 7, ), прокурор Прокуратури Запорізької області (вул. Матросова, 29-А, м. Запоріжжя-57, 69005) на стороні Приморської міської ради Приморського району про визнання нечинним та скасування рішення про затвердження технічної документації з нормативної оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області від 28.12.2012 №28 - відмовлено.

Ухвалою суду від 12.05.2020 у задоволені клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової експертизи з питань землеустрою у справі №336/12/19 за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Приморської міської ради Приморського району (72102, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Центральна, буд. 7, ), прокурор Прокуратури Запорізької області (вул. Матросова, 29-А, м. Запоріжжя-57, 69005) на стороні Приморської міської ради Приморського району про визнання нечинним та скасування рішення про затвердження технічної документації з нормативної оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області від 28.12.2012 №28 - відмовлено.

12.06.2020 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просила суд визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, пов`язані з невиконанням процедури, передбаченої статтями 9, 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", - при вчинені у 2012 році дій, пов`язаних з оприлюдненням проектів рішень міської ради щодо проведення нормативно-грошової оцінки землі; визнати нечинними та скасувати Рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про проведення нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 31.08.2012, №19, та рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 28.12.2012 №28, - прийняті з порушенням та з невиконанням процедури, передбаченої статтями 9, 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", - при вчинені у 2012 році дій, пов`язаних з оприлюдненням проектів рішень міської ради щодо проведення нормативно-грошової оцінки землі.

Ухвалою суду від 15.06.2020 заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , код ДРФО НОМЕР_1 ) про роз`яснення ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2020 про відмову у задоволені заяви про уточнення позовних вимог в адміністративній справі по справі №336/12/19 - задоволено. Роз`яснено заявниці ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , код ДРФО НОМЕР_1 ), що приймаючи ухвалу 12.05.2020 про відмову у задоволені заяви про уточнення позовних вимог в адміністративній справі №336/12/19, суд фактично ухвалив рішення про відмову у прийнятті до розгляду у підготовчому провадженні заяви позивача про уточнення позовних вимог, при цьому не розглядаючи заяву про уточнення позовних вимог по суті.

Ухвалою суду від 15.06.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , код ДРФО НОМЕР_1 ) про роз`яснення ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2019 про допуск прокурора до участі у справі №336/12/19 - відмовлено.

Ухвалою суду від 15.06.2020 відкладено підготовче засідання на 17.08.2020 о/об 17 год. 10 хв.

Ухвалою суду від 17.08.2020 подану до суду 12 червня 2020 р. ОСОБА_1 заяву про збільшення позовних вимог повернути позивачці без розгляду.

Ухвалою суду від 17.08.2020 відкладено підготовче засідання на 14.09.2020 о/об 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 14.09.2020 заяву позивача про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у справі №336/12/19 до розгляду Третім апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2020 Про повернення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог в адміністративній справі №336/12/19.

Ухвалою Третього апеляційного суду від 01.10.2020 апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2020 повернута.

Ухвалою суду від 04.11.2020 провадження по справі №336/12/19 поновлено з 07 грудня 2020 року. Призначено підготовче засідання на 07 грудня 2020 року, на 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 07.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.01.2021 о/об 09 год. 30 хв.

Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав та просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення судом позову заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне:

Право власності на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована на орендованій земельній ділянці, належить ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору-купівлі продажу від 02.04.2008, Р.№1847, що не заперечується сторонами по справі та не є предметом спору.

15.11.2010 між позивачем та відповідачем укладений Договір «Оренди землі» №150, площею 49,000 кв.м, розташованої по АДРЕСА_1 , - зареєстрований у Приморському районному відділі Запорізької регіональної філії Державного підприємства «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.02.2011, №00043.

Зазначена земельна ділянка належить територіальній громаді в особі Приморської міської ради Приморського району Запорізької області та у відповідності до Акту прийому-передання від 15.11.2010, - на підставі Договору №150 від 15.11.2010 передана в оренду Л.І. Шахової.

Додатковими Угодами № 1 від 23.01.2012, № 2 від 09.12.2015 внесені зміни до основного Договору №150 від 15.11.2010 щодо оренди земельної ділянки.

На час укладання договору від 15.11.2010 (Додаток№5) діяла нормативно-грошова оцінка від 26.10.2010, згідно з якою 3 % (три відсотка), ставка земельного податку, встановлена ЗУ «Про плату за землю» від нормативно-грошової оцінки землі в сумі 1846810 гривен, - за один рік складала 55404,3 грн (1846810грн : 100% х 3%=55404,3 грн).

31 серпня 2012 року Приморська міська рада Приморського району Запорізької області на 25-й сесії 6-го скликання відповідно до вимог статей 12 Земельного кодексу України, пп. 34 п. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про оцінку земель», прийняла оскаржуване рішення «Про проведення нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області», №19.

28.12.2012 Приморська міська рада Приморського району Запорізької області на 31-й сесії 6-го скликання, розглянувши технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земель м. Приморськ Приморського району Запорізької області, розроблену ДП «Запорізький науково-дослідний інститут землеустрію» у відповідності до Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 388/12262 від 05.04.2006 та затвердженого спільним Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам, Міністерством аграрної політики України, Міністерствуом будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11), Закону України «Про оцінку земель» від 17.06.2004, №1808-1У та постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004, №843, а також - з врахуванням позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації від 10.12.2012, № 228, - прийняла рішення № 28 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 28.12.2012, №28, якою встановлено, зокрема, що:

- (пп.2.1 пункту 2) базова вартість 1 кв. м земель м. Приморськ станом на 01.12.2012 дорівнює 68, 73 грн/кв.м;

- (пункт 3) Нормативно-грошова оцінка земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області виконана станом на 01.12.2012 подальшому підлягає індексації згідно статті 289 розділу ХIII Податкового кодексу України;

- (пункт 4): Прийняти до використання матеріали з нормативно-грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області для застосування згідно чинного законодавства.

Рішення Приморської міської Приморського району Запорізької області «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 28.12.2012, №28, - оприлюднено в друкованому засобі масової інформації - в газеті «Приморський степ», № 7, від 14.02.2013.

Вважаючи протиправними рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про проведення нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 28.12.2012 №28, від 31.08.2012 №19 позивач звернувся до суду із даним позовом.

Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від № 280/97-ВР (далі - Закон №280/97) цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 59 Закону №280/97 визначено, що рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію, а також відповідно до Закону № 1160-IV ці рішення є регуляторними актами, приймаються з урахуванням вимог цього ж закону .

Положення Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» № 1160-IV від 11.09.2003 (далі - Закон №1160) визначають правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Варто наголосити, що статтею 4 Закону № 1160-IV, визначено принципи державної регуляторної політики, серед яких - передбачуваність - послідовність регуляторної діяльності, відповідність її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб`єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності.

За таких нормативних умов, необхідним є затвердження регуляторним органом плану діяльності з підготовки ним проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року.

Відповідно до ст.6 Закону №1160 громадяни, суб`єкти господарювання, їх об`єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, мають право: подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду;у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів; подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю; бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів; самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду; одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.

Статтею 9 цього Закону встановлено порядок оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій.

Кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п`ятою статті 13 цього Закону); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями зауважень та пропозицій. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Згідно зі статтею 12 Закону № 1160 регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а в разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Крім того, відповідно до статті 21 Закону України від 23 вересня 1997 року № 539/97-ВР «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» діяльність місцевих органів державної влади та органів місцевого самоврядування висвітлюється в друкованих засобах масової інформації регіональної та місцевої сфери розповсюдження.

Частинами першою та другою статті 25 Закону № 1160 встановлено, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом виконавчої влади або його посадовою особою, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений; проект регуляторного акта не був поданий на погодження із уповноваженим органом; щодо проекту регуляторного акта уповноваженим органом було прийнято рішення про відмову в його погодженні.

Згідно з ст. 36 Закону № 1160 регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу, проект регуляторного акту не був оприлюднений.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону №1160 виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів, прийнятих сільськими, селищними, міськими та районними у містах радами, забезпечується виконавчими органами відповідних рад.

Заява відповідача щодо застосування до заявлених ОСОБА_1 вимог положень позовної давності не ґрунтується на положеннях частини 3 статті 264 КАС України, котрою передбачено право на оскарження нормативно-правових актів до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

У відповідності до ч. 4-7 ст. 264 КАС України судом перевірений факт опублікування відповідачем оголошення щодо оскарження нормативно-правового акта , яке в будь-якому разі є оприлюдненим не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, проведення якого відбулось 07.12.2020.

Щодо позиції прокурора, допущеного до участі у справі у якості представника на боці відповідача, - слід зауважити на наступному:

Закон України "Про судоустрій та статус суддів" визначає основні завдання діяльності Верховного Суду як найвищого органу у системі судоустрою України, а саме: забезпечення сталості та єдності судової практики.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»: Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що і в судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах ( пункт 35 Постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18).

Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, на прокуратуру покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia, заява № 42454/02, § 35).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону).

Тлумачення абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону).

Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

На переконання суду, допустивши згідно з абзацом другим частини четвертої статті 23 Закону представництво прокурором інтересів Приморської міської ради Приморського району Запорізької області,- суд дотримався принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України.

З урахуванням наведеного суд надає оцінку поясненням прокурора, котрий, заперечуючи проти позову, визнав відсутність доказів опублікування в засобах масової інформації проекту регуляторного органу уповноваженого на виконання процедури, передбаченої статтями 9, 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", - під час прийняття регуляторних актів.

Представник прокуратури, користуючись процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу, фактично виконуючи субсидіарну роль, не замінюючи в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень,- об`єктивно намагався сприяти прийняттю законного та обґрунтованого судового рішення, але не спромігся надати суду будь-яких доказів, які б свідчили про належне виконання з боку відповідача - Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, як уповноваженого регуляторного органу, процедури прийняття регуляторних актів, передбаченої статтями 6, 9, 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Аналізуючи обставини справи у взаємопов`язанні з правовими висновками Верховного Суду, слід зазначити, що останні - у відповідності до частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Під час вирішення аналогічного спору Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку про те, що: Порушення міською радою процедури підготовки та оприлюднення регуляторного акта, який стосується прав та охоронюваних інтересів позивачів, є підставою для скасування адміністративним судом такого акту. (справа № 461/8220/13-а, Провадження № 11-241апп18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018).

Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

У цій справі суди встановили, що міська рада відповідно до вимог статей 12, 15 Земельного кодексу України, статті 23 Закону України «Про оцінку земель», Закону України «Про плату за землю» та інших нормативно-правових актів прийняла оскаржувану за адміністративним позовом рішення, яким встановила, зокрема, середню (базову) вартість 1 кв. м земель міста з урахуванням регіональних факторів.

Орган місцевого самоврядування не може довільно розробляти і затверджувати грошову оцінку земель, оскільки порядок її проведення врегульований на законодавчому рівні.

Як зауважила Велика Палата ВС зазначена вище ухвала міської ради є нормативно-правовим регуляторним актом, оскільки прийнята уповноваженим органом суб`єкта владних повноважень, змінює норми права, скасовує інший правовий акт, поширюється на невизначене коло осіб (платників податку з плати за землю, коло яких не є конкретно визначеним, оскільки ухвала лише визначає коло суб`єктів, на які поширюється її дія, однак жодним чином не персоніфікує їх) та спрямована на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом та іншими суб`єктами господарювання (стаття 1 Закону № 1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»).

За змістом частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 24 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 14 Закону України від 25 червня 1991 року № 1251-XII «Про систему оподаткування» (чинного на час прийняття оскаржуваної ухвали відповідача) до загальнодержавних податків належить плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності).

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 цього ж Закону зміни і доповнення до цього Закону, інших законів України про оподаткування стосовно надання пільг, зміни податків, зборів (обов`язкових платежів), механізму їх сплати вносяться до цього Закону, інших законів України про оподаткування не пізніше ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року.

Ці положення Закону узгоджується з положеннями Податкового Кодексу України, чинного на час звернення позивачів до суду, зокрема статтями 4 та 9, які спрямовані на реалізацію одного з основних принципів системи оподаткування держави - принципу стабільності, що полягає в забезпеченні незмінності податків і зборів, їх ставок, а також податкових пільг протягом бюджетного року.

Окрім того, статтею 59 Закону № 280/97-ВР визначено, що рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію, а також відповідно до Закону № 1160-IV ці рішення є регуляторними актами, приймаються з урахуванням вимог цього ж закону .

Положення Закону № 1160-IV визначають правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Статтею 9 цього Закону встановлено порядок оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій.

Кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Проект регуляторного акта разом з відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 Закону № 1160-IV, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення проекту цього регуляторного акта.

Згідно зі статтею 12 Закону № 1160-IV регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а в разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Крім того, відповідно до статті 21 Закону України від 23 вересня 1997 року № 539/97-ВР «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» діяльність місцевих органів державної влади та органів місцевого самоврядування висвітлюється в друкованих засобах масової інформації регіональної та місцевої сфери розповсюдження.

Як убачається з матеріалів справи, Міськрада не здійснила оприлюднення проекту регуляторного акту «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель» в газеті, яка є друкованим засобом масової інформації міської ради, що є порушенням вимог статей 9, 13 Закону № 1160-IV.

Аналізуючи встановлені судами обставини справи, Велика Палата Верховного Суду, погодилась з висновками судів попередніх інстанцій, про те що Міськрада порушила процедуру підготовки та подальшого оприлюднення проекту регуляторного акта, який порушує права та охоронювані законом інтереси позивачів.

Правова позиція, викладена в постанові ВП ВС від 08.05.2018 (справа № 461/8220/13-а, Провадження № 11-241апп18) є актуальною та підлягає врахуванню іншими судами при застосуванні таких норм права.

Аналогічні правові висновки наведені Верховним Судом у справі №826/2507/18, адміністративне провадження №К/9901/60944/18, постанова від 27.11.2018; - у справі №361/193/17, провадження №К/9901/24336/19, К/9901/25354/19, постанова від16.03.2020.

Відповідно до статті 242 КАС, рішення суду повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зазначена стаття визначає, як розподіляються обов`язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з`ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа №802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача у цій справі є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача з відповідача судовий збір в розмірі 6306,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Приморської міської ради Приморського району (72102, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Центральна, буд. 7, ), прокурор Запорізької обласної прокуратури (вул. Матросова, 29-А, м. Запоріжжя-57, 69005) на стороні Приморської міської ради Приморського району про визнання нечинним та скасування рішення про затвердження технічної документації з нормативної оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області від 28.12.2012 №28 - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та нечинним рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про проведення нормативно грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 31.08.2012 №19.

Визнати протиправним та нечинним рішення Приморської міської ради Приморського району Запорізької області «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Приморськ Приморського району Запорізької області» від 28.12.2012 №28.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Приморської міської ради Приморського району (72102, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Центральна, буд. 7, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , код ДРФО НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 25.01.2021.

Суддя Р.В.Сацький