Справа № 480/148/20
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 р. Справа № 480/148/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми по справі № 480/148/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі- відповідач), в якому просив суд: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019 з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, надбавка за особливі умови служби, надбавка за кваліфікацію, надбавка за особливо важливі завдання, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що норми пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку, затвердженого постановою № 45, щодо складових грошового забезпеченнядля перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення, і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій.

Вказує, що у позивача як у особи, яка проходила службу в органах Державної прикордонної служби України та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виникло право на перерахунок призначеної пенсії з 01.05.2018 р. з урахуванням усіх складових, які входили до грошового забезпечення на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Таким чином, на думку позивача, відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідач своїм правом не скористався та не надав до суду заперечень на апеляційну скаргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вказує наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України та з 03.05.2017 року отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як слідує з повідомлення про призначення пенсії від 26.07.2017 №7637/03.1-03 (а.с.13) пенсія позивача була обчислена, виходячи із грошового забезпечення, яке включало: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років 35%, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч надбавка за класність 4%, надбавка за особливі умови служи 15%, надбавка за виконання особливо важливих завдань 90%, премія 425%.

У березні 2018 року ГУ ПФУ у Сумській області з 01.01.2018 було перераховано пенсію позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, при цьому до складу грошового забезпечення були включені тільки посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 45% (а.с.14).

Позивач звертався до відповідача з приводу не включення до складу грошового забезпечення окремих складових. Листом від 07.11.2019 № 1983/К-11 відповідач повідомив про те, що перерахунок пенсії позивача був проведений з 01.01.2018 на виконання постанови від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103), якою, зокрема, визначено механізм, умови та порядок проведення перерахунку пенсії та виплати перерахованих коштів. Зазначеною вище Постановою № 103 визначено вичерпний перелік складових грошового забезпечення, з яких проведені перерахунки пенсій, призначених до 1 березня 2018 року, а саме: розмір окладу за посадою, військовим (спеціальним званням) та відсотковою надбавкою за вислугу років. Інших додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються при проведенні перерахунку пенсії, Постановою № 103 не передбачено. Після скасування в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103 інших рішень щодо порядку чи механізму проведення перерахунків пенсій військовослужбовців, визначення структури грошового забезпечення, порядку та строків виплати перерахованих коштів, не ухвалювалося (а.с.18).

Позивач не погодившись з невключенням до складу грошового забезпечення окремих складових звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не отримував довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, тому підстави для перерахунку пенсії у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон).

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) призначені військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Дана норма не містить застережень щодо того, що рішення суб`єкта владних повноважень про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців є підставою для перерахунку пенсії, натомість пов`язує її перерахунок з фактичною зміною видів грошового забезпечення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року N 1774-VIII частину четверту статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в такій редакції: "Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій" (набрання чинності: 01.01.2017 р.).

Таким чином, починаючи з 01.01.2017 р. законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 р. N 103 (далі Постанова) передбачено, що військовослужбовцям та деяким іншим особам перерахунок пенсій здійснюватиметься із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року: окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Крім того, Постановою також внесено зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 (далі Порядок), зокрема, пункт 5 викладено в такій редакції: "Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням"; додаток 2 до Порядку викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Відповідно до п. 1 Порядку пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1-3 Порядку Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти постанови і розпорядження.

Таким чином, відповідачем з 01.01.2018 р. було правомірно перераховано пенсію позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

Рішенням Окружного адміністративного міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, зокрема визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У постанові від 05.03.2019 у справі № 826/3858/18 Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що п. п. 1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45 щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, оскільки скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував військовий пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій.

Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 набрало законної сили 05.03.2019.

Таким чином, оскільки зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, зокрема, до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, та до п. 5 Порядку № 45 були визнані у судовому порядку нечинними, відтак з 05.03.2019 - тобто, з дня набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку № 45 та редакція пункту 5 цього Порядку, яка діяла до зазначених змін.

Водночас алгоритм дій, який повинен вчинятися в даному випадку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився. Порядок № 45 в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.

Підстави для видачі нової довідки (з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення) виникли з 05 березня 2019 року.

На момент подання позову право позивача на отримання довідки з врахуванням всіх видів грошового забезпечення, які останній отримував перед звільненням зі служби, відповідачем не порушено, оскільки таке право у ОСОБА_1 виникло лише після 05.03.2019 року.

З аналізу положень пунктів 2, 3 Порядку №45 слідує, що довідка про розмір грошового забезпечення складається відповідним державним органом, з якого особу було звільнено зі служби, на підставі списків відповідного органу пенсійного фонду, а виходячи з судової практики Верховного Суду, нова довідка про розмір грошового забезпечення (з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення) може бути складена та направлена до органу пенсійного фонду також на підставі заяви пенсіонера.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано доводами апеляційної скарги, позивач після 05.03.2019 року до Східного регіональнонго управління Сумського прикордонного загону з заявою про складання нової довідки (з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення) не звертався.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в спірних правовідносинах (як до 05 березня 2019 року, так і після 05 березня 2019 року) ознак порушення прав, свобод та законних інтересів позивача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Посилання позивача на набрання 05.03.2019 законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 до Порядку № 45, є безпідставними, оскільки, скасування в судовому порядку вказаних вище пунктів Постанови № 103 (після проведення в 2018 року перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 р.) не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувані дії відповідача відповідали вимогам чинного на час їх вчинення законодавства.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 240/6263/18 (Пз/9901/1/19).

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на аргументи учасників процесу, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 по справі № 480/148/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.Г. Подобайло З.О. Кононенко