Справа № 456/4661/20
Суддя: Шрамко Р. Т.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4661/20
Провадження № 2-а/456/16/2021
РІШЕННЯ

іменем України

25 січня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря судових засідань Панилик О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №456/4661/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора лейтенанта поліції Хоп?як Руслана Ігоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою та просила скасувати постанову серії ЕАМ №3415929 від 11.11.2020р., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначила, що 11.11.2020 року вона керуючи власним автомобілем «Citroen Berlingo» номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись з м. Львова в напрямку м. Стрия, була зупинена працівниками поліції. Причиною зупинки автомобіля послужило те, що в автомобілі не працювала ліва фара. Однак слід зазначити, що фара перегоріла десь по дорозі, коли вона поверталась, тому що виїжджаючи зі Львова фари світили обидві. Працівник поліції, ОСОБА_2 , що зупинив її транспортний засіб, був без маски, що не допустимо в умовах карантину, вів себе не тактовно, зухвало і з насмішкою відповідав, чим принизив її честь та гідність. Позивач поверталась зі Львова з мамою з онкологічної лікарні та внаслідок того, що їй було повідомлено діагноз матері, вона була пригніченою через діагноз, тому не звертала уваги на фару. Крім того, в неї був прострочений поліс обов?язкового цивільного страхування, про що повідомила працівників поліції про те, що у зв?язку із карантинними обмеженнями вона не встигла його виробити, на що поліцейський тільки посміхався. Працівники поліції бачили її схвильований стан, однак в супереч цьому, виписали їй постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. На підставі викладеного просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, скасувати постанову поліцейського ОСОБА_2 та пояснила, що фактично поліцейський зупинив її за те, що на її автомобілі не горіла ліва фара. Під час зупинки вона пояснила поліцейському, що фара при виїзді з гаражу горіла однак, могла перегоріти під час руху. Під час перевірки документів було встановлено, що поліс обов?язкового страхування цивільної відповідальності протермінований.

Працівник поліції, не зважаючи на її пояснення про важкий психологічний стан, звістку про хворобу матері, яка в цей час також знаходилася в автомобілі, те що вона також є інвалідом, пояснення щодо карантинних обмежень, те що вона довший час не їздила на автомобілі і у зв?язку з хворобою матері не звернула увагу на відсутність поліса страхування і на даний час їде його оформити однак, поліцейським вищенаведені обставини не враховані та винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності тому, на підставі наведеного просить її скасувати

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, подав до суду відзив, в якому вказав, щоб розгляд справи проводи за відсутності представника відповідача та вказав, що ознайомившись із змістом позовної заяви встановлено, що позивач не погоджується з винесеною відносно неї постановою, оскільки вважає, що поліцейський нетактовно спілкувався з нею. Разом з тим позивач не заперечує в позовній заяві того факту, що керувала транспортним засобом в якого не горіла ліва фара в режимі ближнього світла фар, а також те, що страховий поліс на авто був протермінований. З позовними вимогами не погоджується, оскільки пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими. Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція). Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченої частиною 1 статті 126 КУпАП. Аргументи позивачки, зазначені у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують її вини. Крім того, позивачка в своїй позовній заяві визнає факт порушення нею вимог ПДР, а відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи їх представників. Зважаючи на наведене просив відмовити у задоволені позову у зв?язку з безпідставністю такого.

Ухвалою суду від 30.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду та роз?яснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, серії ЕАМ №3415929 від 11.11.2020, вбачається, що справа розглядалася відносно ОСОБА_1 , (позивача по справі). Даною постановою встановлено, що 11.11.2020, о 13 год. 10 хв., в с. Добряни, 640 км. автодороги Київ-Чоп, позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в якого не горіла ліва фара в режимі ближнього світла, чим порушила п.31.4.3в ПДР та п.2.1.г. ПДР відсутність у водія поліса обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853)

Поліцейські, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, керуються наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно до п. 4 Розділу 1 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п. п. 1, 2, 8 Розділу 3 Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Відповідно до 5.1 ДСТУ 3649:2010. Колісні транспортні (далі ДСТУ) засоби, технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинної нормативної документації щодо безпеки дорожнього руху і охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника.

Згідно п.п. 6.1.5 ДСТУ кількість, колір та наявність ПЗС (прилад зовнішній світловий) на КТЗ (колісний транспортний засіб) визначають згідно з таблицею 1.

Відповідно до п.п. 6.1.6.1 ДСТУ фари ближнього, дальнього світла та протитуманні фари мають бути укомплектовані джерелами світла і відрегульовані відповідно до вимог НЕ.

У відповідності до п.п. 6.1.6.5 ДСТУ, сила світла кожної фари, що працює в режимі "ближнє світло", має відповідати значенням, наведеним у таблиці 3.

Таким чином вказаними правилами, нормами і стандартами передбачено, що, зокрема автомобіль «Citroen Berlingo» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, повинен відповідати певним вимогам щодо своєї конструкції, режиму роботи приладів, їх комплектації тощо. Вимогами до конструкції передбачено, що вказаний транспортний засіб повинен мати дві фари ближнього світла, які укомплектовані джерелами світла, тобто лампами, які мають працювати чи не працювати у певному режимі роботи (бути вимкненими, у режимі "ближнє світло" чи "дальнє світло"). Враховуючи те, що позивач рухався на транспортному засобі із увімкненими зовнішніми світловими приладами у режимі "ближнє світло", обидва джерела світла, тобто лампи, повинні працювати належним чином, що відповідає вимогам щодо конструкції транспортного засобу. У випадку, коли одна із фар транспортного засобу не працює, наслідком є те, що режим роботи зовнішніх світлових приладів порушено, що не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, встановленим нормам та стандартам. Здійснювати експлуатацію транспортних засобів за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - заборонено.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Так, відповідно до положень п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За приписами п. 2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Частиною першою ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Щодо посилання позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд приходить до наступного.

Позивач вважає зазначену постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення, в силу складних життєвих обставин та карантинних заходів на території України.

В силу п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» поліс повинен бути у водія лише у випадку використання транспортного засобу в дорожньому русі та підлягає пред`явленню на вимогу уповноваженої особи. Проте, випадки коли пред`являється поліс, у законодавстві визначено два, а саме: при складанні протоколів щодо порушення правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів ДТП.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 2.1. г) ПДР).

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. (пункт 2.4. а) ПДР).

У відповідності до частини 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає випадки в яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них відноситься, зокрема якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені статтею 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У цьому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Вказані положення кореспондуються з частиною 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853).

Відповідно до частини 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статей 249, 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито і за місцем його вчинення.

Інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 276 КУпАП здійснена відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з приписів частини 1 статті 126 КУпАП. частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пунктів 21.2, 21.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції. Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

З урахуванням викладених обставин, вбачається, що у відповідача по справі були наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення. Існування наведених обставин і зумовило виникнення в інспектора поліції права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред`явлення документів, що підтверджують відповідне право особи.

Дані висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 06.04.2016 у справі № 753/457/16-а.

Водночас вищевказані нормативно правові акти були проаналізовані Вищим адміністративним судом України при розгляді касаційної скарги по справі К/800/9435/17 (К/800/13010/17) та зроблено наступний правовий висновок, який полягає в тому, що на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, а не виконання свого обов`язку та не пред`явлення для перевірки вищевказаних документів, вказує на правомірність винесеної постанови інспектором про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки подальше не виконання вимоги інспектора патрульної поліції щодо пред`явлення вищевказаних не виключає адміністративну відповідальність за дії позивача, якими він вже вчинив склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ухвала Вищого адміністративного суду України від 11 липня 2017 року).

Аналогічна позиція щодо обов`язку пред`явлення особою на вимогу працівників поліції чинного полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року № 675/1207/17.

На виконання вищевказаних вимог та вимог ст. 268, 278, 279 КУпАП, відповідач, розпочавши розгляд справи, зазначив порушення, яке вчинив ОСОБА_1 , та при зупинці транспортного засобу у якого не працювала ліва фара в режимі ближнього світла було виявлено, що останній не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що призвело до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Факт відсутності полісу обов?язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів не заперечується і самим позивачем, а також доводиться самим полісом (а.с. 5), який укладений 11.11.20 в 14 год.32 хв., а Постанова поліцейським винесена 11.11.20 в 13 год. 21 хв., що доводить правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, позивач порушив вимоги ПДР України, за яке поліцейським було правомірно складено постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за більш тяжке адміністративне правопорушення, яке ним було виявлено.

Суд вважає, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 283 КУпАП. Доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові, суду не надано, посилання позивача на важкий емоційний та матеріальний стан, карантинні заходи, судом не беруться до уваги, оскільки такі не спростовують вчинене правопорушення ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні твердження викладені в постанові не заперечувала, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 16, 72-79, 132-143, 241-251 КАС України суд,

вирішив:

В задоволенні позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №3415929 від 11.11.2020р. винесену інспектором бат. 2 роти 3 УПП у Львівській області лейтенантом поліції Хоп?як Р.І. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст..126 ч.1 КУпАП в розмірі 425 грн. відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене 29 січня 2021р.

Суддя Р. Т. Шрамко