Справа № 280/1033/20
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 січня 2021 року (11 год. 53 хв.)Справа № 280/1033/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Туяк О.К.,

представників сторін:

позивача Кравченко С.І.,

відповідача Жовтоножко Д.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРМ -АГРО» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Ярослава Мудрого, 11/2)

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРМ -АГРО» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС Запорізькій області від 02.02.2020 №, № , № .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у грудні 2019 року відповідачем була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача щодо дотримання податкового законодавства за період з 27.06.2016 по 30.09.2019, за наслідками якої був складений акт №165/08-01-05-15/40693196 від 27.12.2019. На підставі висновку даного акта були прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення. Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та прийнятими в зв`язку із вказаними порушеннями податковими повідомленнями-рішеннями з огляду на те, що на його думку, контролюючий орган неправильно тлумачить норми податкового законодавства. А саме Позивач зазначив, що основний вид діяльність оптова торгівля медом та воском за межі країни (експорт).Для здійснення господарської діяльності ТОВ «ВРМ-АГРО» для в 2016-2018 роках укладало з рядом фізичних осіб підприємців, зокрема з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були укладені договори комісії та доручення відповідно до яких найняті підприємці здійснювали закупівлю меду та воску бджолиного у фізичних осіб-пасічників для ТОВ «ВРМ-АГРО».

При цьому зазначає, про протиправність висновків контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій з придбання меду та воску бджолиного у фізичних осіб-пасічників оскільки вони спростовуються первинними бухгалтерськими документами, які надавалися під час проведення перевірки. Зокрема закупівельними Актами, копіями паспортів фізичних осіб пасічників, Довідками про реєстрацію пасік, Довідками про наявність земельних ділянок, Довідками про підтвердження самостійного вирощування, розведення, відготовлення продукції тваринництва та іншими документами, які фіксують факт здійснення господарської операції. Вказує, що до перевірки були надані всі первинні бухгалтерські документи, які підтверджують реальність господарських операцій. Також Позивач вказує на хибність висновків Акта перевірки про придбання та наявність у підприємства дизельного палива в кількості 542,8 кг., як формування активу з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне їх отримання. Зокрема зазначає, що паливо у вказаній кількості було придбано та використане при службовому відрядженні працівника підприємства гр. ОСОБА_9 до країни Австрії в травні 2015 року. Відображення вказаного палива по рахунку по 203 рахунку станом на 30.09.2019 року здійснювалось виключно з підстав бухгалтерського обліку витрат, які в силу не врегулювання діючого законодавства, підприємство не включало до витрат (собівартості продукції) та відповідно до п.6 П(С)БО №16 «Витрат» не включало до звіту про фінансові результати з підстав: документи на придбання складені на іноземній мові. Тобто, висновок Акту, що на складі підприємства наявні залишки дизельного пального та отримання безоплатного активу не відповідає дійсності та суперечить встановленому Актом перевірки факту неможливості зберігання підприємством такої кількості палива. Окремо Позивач зазначає про помилковість висновку Акта перевірки про подвійне включення сум ПДВ та витрат з послуг гомогенізації на партію меду (лот №20/18SF), оскільки гомогенізація (стериалізація) меду це процес переробки меду та інших продуктів бджільництва, що забезпечує отримання рівномірної (однорідної) суміші. Процедура гомогенізації (переробка меду), передбачає часткове очищення від механічних домішок, а не від хімічних сполук. Після проведення операції гомогенізації партії меду (лот №20/18SF) на підприємстві ТОВ «Мед України», підприємство в березні 2019 року, отримало заявку на поставку меду по експортному контракту, але оскільки показники меду відносно хімічної домішки «хлорамфінікол» не відповідав вимогам країн Євросоюзу, підприємство вимушене було направити вказану партію на додаткову обробку меду до іншого спеціалізованого підприємства, яка провела очистку вказаної партії меду щодо хімічної домішки «хлорамфінікол». Тобто, додаткова переробка партію меду (лот №20/18SF) не свідчить про неякісне виконання ТОВ «Мед Україна» робіт з гомогенізації, а здійсненна з необхідністю проведення інших робіт пов`язаних з якістю первинної сировини. Просить позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позов, в яких заперечив проти позову. Свої заперечення аргументує тим, що дійсно, у позивача була проведена документальна планова перевірка, за результатами якої складений акт і на підставі висновків акту прийняті оскаржені позивачем податкові повідомлення-рішення. Так, перевіркою, зокрема, встановлено, що позивач здійснював придбання у виробників-пасічників продукції бджільництва, меду та воску. Придбання здійснювалось через залучених фізичних осіб-підприємців, які виступали від імені Позивача, як довірені особи за договорами комісії. Позивач відобразив виробників-пасічників та виплачені їм суми у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма №1 ДФ) з ознакою 179 «доходи. отримані від продажу власної продукції тваринництва груп 1-5, 15, 16 та 41 УКТ ЗЕД» (підпункт 165.1.24 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Податкового кодексу України. Однак до перевірки не надано документи, підтверджуючи наявність ветеринарних паспортів пасік у пасічників у яких здійснено придбання воску та меду на загальну суму 19 668 303,77 грн. Отже запаси зазначені як «мед», «віск» які є складовою актів закупівлі. є товарами невідомого походження, так як відсутнє їх реальне походження, що вказує на безоплатне їх отримання. Відповідно вважає, що ТОВ «ВРМ-АГРО» в порушення абзацу 8 ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5 П(С)БО №15 «Дохід», п.5 П(С)БО №11 «зобов`язання, не відображено у складі доходів суму 19 668 304,00 грн. по операціях з формування активів-сировини з джерела невідомого походження з його легалізацією за рахунок використання документів заготівельників, що вплинуло на правильність визначення фінансового результату. Також вказує, що перевіркою бухгалтерських документів Позивача. а саме Акту інвентаризації від 30.09.2019р. на складі №8 встановлено залишки дизельного пального в кількості 542,8 кг. на суму 21194,26 грн. Однак на підприємстві відсутні ємкості або будь які інші основні засоби, які дозволять зберігати таку кількість пального. Отже паливо зазначене в Акті інвентаризації є товарами невідомого походження, так як відсутнє їх придбання та можливість виготовлення їх власними ресурсами ТОВ «ВРМ-АГРО», та відсутнє списання в бухгалтерському обліку, що вказує на безоплатне їх отримання. Також вказує, перевіркою встановлено, що ТОВ «ВРМ-АГРО» в жовтні 2018 року передало ТОВ «Мед Україна» на гомогенізацію та фасування 20010,0 кг меду. В березні 2019 року ТОВ «ВРМ-АГРО» повторно передало дану партію меду на переробку до підприємства ТОВ «ГОЛД ХАНІ». При цьому ТОВ «Мед України» від ТОВ «ВРМ-АГРО» не виставлені претензії з неналежного виконання послуги гомогенізації меду. За таких обставин вважає, що Позивачем до перевірки не надано документів, які підтверджують використання зазначеної послуги в господарської діяльності підприємства. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 24.02.2020 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та встановлено відповідачу термін для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 27.04.2020.

Ухвалою суду від 27.04.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 25.05.2020.

Ухвалою суду від 25.05.2020 зупинено провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 27.07.2020.

Ухвалою суду від 27.07.2020 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.07.2020 зупинено провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 09.11.2020.

Ухвалою суду від 09.11.2020 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.11.2020 відкладено підготовче засідання на 01.12.2020.

Протокольною ухвалою суду від 01.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 22.12.2020.

Ухвалою суду від 22.12.2020 зупинено провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 18.01.2021.

Ухвалою суду від 18.01.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.01.2021 закрито провадження у справі №0840/1033/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРМ -АГРО» до Головного управління ДПС у Запорізькій області в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області форми «ПН» від 05.02.2020 №.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов, відповідно до яких вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з додержанням вимог діючого законодавства.

Позивач надав Заяву в якій відмовився від позовних вимог про скасування Податкового повідомлення-рішення форми від 05.02.2020р № на суму 2101,0 грн. Заява обґрунтована отриманням від ГУ ДПС у Запорізькій області Листа №68467/10/08-01-07-08 від 01.12.2020р. та Податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 01.12.2020р №0, яким до ТОВ «ВРМ-АГРО» застосовано штрафні санкції на загальну суму 525,00 грн. за платежем податок на додану вартість. За змістом Листа №68467/10/08-01-07-08 віл 01.12.2020р., ГУ ДПС у Запорізькій області відкликає податкове повідомлення-рішення від 05.02.2020р № на суму 2101,0 грн. на підставі доповнено підпунктом 73 підрозділ 2 розділу ХХ Податкового кодексу України та виносить нове податкове повідомлення рішення від 01.12.2020 №1. З огляду на викладене, судом було закрито провадження у цій частині позовних вимог.

У відкритому судовому засіданні 18.01.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази, встановив такі обставини.

У період з 02.12.2019р. по 20.12.2019р, фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідно до Наказу №833 від 20.11.2019р. Головного управління ДПС у Запорізькій області на ТОВ «ВРМ-АГРО» проведена планова виїзна документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 27.27.2016р. по 30.09.2019р. валютного та іншого законодавства за період з 27.07.2016р. по 30.09.2019р.

За результатами перевірки складено Акт перевірки №165/08-01-05-15/40693196 від 27.12.2019р.

Акт перевірки отримано Позивачем поштою 14 січня 2020 року. У висновках даного Акту зазначено, що за результатами перевірки встановлено наступні порушення:

- п.44.1 п.44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового Кодексу України, абзацу 8 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-ХІУ (із змінами та доповненнями), п.5 П(С)БО №15 «Дохід», п.5 П(С)БО №16 «Витрати», в результаті чого було занижено податок на прибуток в періоді що перевірявся, на загальну суму 3547892 грн., в т.ч.: за І квартал 2018р. на суму 226383 грн.; за II квартал 2018р. на суму 535261 грн.; за III квартал 2018р. на суму 733740 грн.; за IV квартал 2018р. на суму 41453 грн.; за І квартал 2019р. на суму 756237 грн.; за II квартал 2019р. на суму 349716 грн.; за Ш квартал 2019р. на суму 905102 грн.

- пп. 14.1.36 п.п. 14.1 п. 14.1 , п. 14.1.29 ст. 14, п.188.1 ст.188, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 абз. "г" п.198.5 ст.198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ зі змінами і доповненнями, завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 4202 грн., у т.ч.: за вересень 2019 року на суму 4202 грн.

22.01.2020р. ТОВ «ВРМ-АГРО» подало до ГУ ДПС у Запорізькій області Заперечення на акт перевірки з вимогою скасувати висновки Акта перевірки та об`єктивно дослідити вказані в Запереченнях обставини.

11 лютого 2020 року, Позивач поштою отримав податкові повідомлення-рішення :

від 05 лютого 2020 року № винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким ТОВ «ВРМ-АГРО» застосовано штраф по податку на додану вартість в сумі 2101,00 грн.

від 05 лютого 2020 року № винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким ТОВ «ВРМ-АГРО» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додатку вартість в розмірі 4202,00 грн..

від 05 лютого 2020 року № винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким ТОВ «ВРМ-АГРО» нараховано податок на прибуток підприємств в сумі 4 434 865,00 грн. в тому числі податок 3547892,00 грн, штраф 886973,00 грн.

Судом встановлено, що з урахуванням Заяви про зменшення позовних вимог, предметом спору є оскарження Позивачем :

Податкового повідомлення-рішення форми «В4 від 05 лютого 2020 року № винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким ТОВ «ВРМ-АГРО» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додатку вартість в розмірі 4202,00 грн..

Податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 05 лютого 2020 року № винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким ТОВ «ВРМ-АГРО» нараховано податок на прибуток підприємств в сумі 4 434 865,00 грн. в тому числі податок 3547892,00 грн., штраф 886973,00 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом встановлено наступне.

Щодо, податкового повідомлення-рішення від 05 лютого 2020 року №, яким Позивачу донараховано податок на прибуток підприємств в сумі 4 434 865,00 грн. в тому числі податок 3547892,00 грн., штраф 886973,00 грн.

Судом встановлено, що за змістом п.3.1.1.1 Акта перевірки (ст..5), за період з 27.07.2016 року по 30.09.2019р. Позивачем задекларовано в рядку 01 декларації «Дохід від будь якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 118 361 399,00 грн. Перевіркою відображених у рядку 01 декларації показників встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з реалізації меду та воску.

Перевіркою відображеного показника рядка 01 декларації «Дохід від будь якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 118 361 399,00 грн., встановлено його заниження на загальну суму 19 689 498,00 грн.

Також, згідно змісту обстави викладених на ст..43-44 Акта перевірки, перевіркою показників відображених ТОВ «ВРМ-АГРО» у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати показників при здійсненні фінансово-господарських операцій повторної гомогенізації меду, встановлено його завищення за ІV квартал 2018 року на суму 21010,0 грн.

За висновками Акта перевірки вище зазначені порушення призвели до заниження податку на прибуток на загальну суму 3 547 892,0 грн., яка відповідає сумі нарахованого податку на прибуток зазначеному в податковому повідомленні-рішенні від 05.02.2020 року №.

Перевіряючи правомірність заявлених в Акті перевірки порушень та підстави, з якими позивач пов`язує їх скасування, суд приходить до наступного.

Стосовно висновків Акта перевірки про заниження підприємством в 2016-2019 роках суми доходів в розмірі 19 668 304,0 грн. судом встановлено.

ТОВ «ВРМ-АГРО» зареєстроване 27.07.2016р. в МЕЛІТОПОЛЬСЬКІЙ РАЙОННІЙ ДЕРЖАВНІЙ АДМІНІСТРАЦІЇ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ, свідоцтво про державну реєстрацію від 27.07.2016р.№ 0004893

Основний вид діяльність оптова торгівля медом та воском за межі країни (експорт).

Для здійснення господарської діяльності підприємство має експлуатаційний дозвіл на провадження на потужностях (об`єктах) з переробки неїстівних продуктів тваринного походження, виданий Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ТУ Держпродспоживслужби в Харківський області №20-20-01 НР від 16.05.2017р. (термін дії з 16.05.17р. по 15.05.2018р.), від 29.03.19р. (термін дії з 29.03.19р. по 28.03.20р.)

За змістом Акта перевірки сторінка 5-42, який дублюється поясненнями викладеними у Відзиві, Позивач здійснював закупівлю меду та воску від фізичних осіб з подальшої реалізації продукції на експорт та іншим юридичним особам в межах України.

Придбання сільськогосподарської продукції здійснювалось через залучених фізичних осіб-підприємців, які виступали від імені Позивача, як довірені особи за договорами комісії. Позивач відобразив виробників-пасічників та виплачені їм суми у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма №1 ДФ) з ознакою 179 «доходи. отримані від продажу власної продукції тваринництва груп 1-5, 15, 16 та 41 УКТ ЗЕД» (підпункт 165.1.24 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Податкового кодексу України.

Однак, у зв`язку з ненаданням до перевірки ветеринарних паспортів у пасічників виробників меду, перевіркою не підтверджується реальних придбання товару (меду та воску), придбання якого задокументовано закупівельними актами, виписаними від імені фізичних осіб для ТОВ "ВРМ-АГРО".

Перелік фізичних осіб по яким відсутні ветеринарні паспорти пасік та обсяги придбання від них продукції зазначено на ст..8-39 Акта перевірки.

Отже, як зазначив Відповідач у акті перевірки, оскільки не підтверджується надходження активів від фізичних осіб (меду натурального та воску ) загальною вартістю 19 668 303,77 грн., це вказує на формування ТОВ «ВРМ-АГРО» активу за рахунок надходження активів сировини з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне їх отримання. Тому безоплатно отримані активи загальною вартістю 19 668 303,77 грн. є доходом у розумінні п. 5 П (С)БО 15 "Доходи".

Суд не погоджується із наведеним висновком відповідача з огляду на наступне.

За змістом п. п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі ПК України), прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Матеріалами справи стверджується, що позивач у перевіряємому періоді здійснював господарські операції по закупівлі меду натурального від фізичних осіб.

А саме, для здійснення господарської діяльності ТОВ «ВРМ-АГРО» для в 2016-2018 роках укладало з рядом фізичних осіб підприємців, зокрема з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були укладені договори комісії та доручення відповідно до яких найняті підприємці здійснювали закупівлю меду та воску бджолиного у фізичних осіб-пасічників для ТОВ «ВРМ-АГРО».

Положеннями ст.1000 ЦК України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

За правилами ст.1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо в договорі доручення не визначено розміру плати повіреному або порядок її виплати, вона виплачується після виконання доручення відповідно до звичайних цін на такі послуги.

У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (ст.1003 ЦК України).

Приписами ст.1006 ЦК України передбачено, що повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

У відповідності до ст.1007 ЦК України довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором: 1) забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; 2) відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв`язку з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

Досліджуючи надані Позивачем договори доручень та комісії, судом встановлено, що Фізичні особи підприємці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повинні були від імені та за рахунок ТОВ «ВРМ-АГРО» проводити закупівлю меду бджолиного у фізичних осіб із метою придбання його позивачем.

Позивачем на здійснення передбачених договорами закупівель меду, були виписані довіреності на складання і підписання актів по закупівлі меду, воску та інших продуктів бджільництва від індивідуальних продавців-бджолярів, для чого фізичним-особам підприємцям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було надано право підпису в закупівельних актах.

Закупівля меду у пасічників здійснювалась з оформленням закупівельних Актів передбачених законодавством, за наявності документів підтверджуючи наявності пасіки: паспорту пасіки або Довідки органу місцевого самоврядування.

Кошти, виділені ТОВ «ВРМ-АГРО» на придбання меду, фізичні особи підприємці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 використали за призначення у повній сумі, на підтвердження чого надано звіти повірених, звіти про використання коштів, закупівельні акти та не заперечується Відповідачем.

Вчинені фізичними особами підприємцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з придбання меду повністю узгоджуються з умовами договорів на придбання, в межах повноважень, визначених у довіреностях, виданих на виконання цих договорів, не суперечать приписам цивільного законодавства.

Надаючи правову оцінку оформлення придбання сільськогосподарської продукції в населення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 9 наведеного Закону визначаються вимоги до первинних документів. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні маги такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Форма закупівельного акту встановлена Додатком 5 до пункту 2.1 Методичних рекомендацій, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України N 157 від 17.06.2003 року.

Відповідно до даних Методичних рекомендацій, закупівельний акт містить наступні відомості: місце закупівлі, дата купівлі, ПІБ продавця, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта продавця, місце реєстрації продавця, найменування продукції, ціну одиниці продукції, обсяг проданої продукції, суму виплачених коштів, підпис продавця про отримання даних коштів.

Акт перевірки не містить жодних зауважень, щодо змісту та оформленню Закупівельних актів наданих Позивачем.

Водночас, судом проаналізовані первинні бухгалтерські документи бухгалтерського обліку ТОВ "ВРМ-АГРО», якими оформлено спірні господарські операції та встановлено, що такі документи не мають дефектів і відповідають вимогам як змісту закупівельного акту, встановленого чинними Рекомендаціями, так і вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", розкривають зміст господарських операцій, підтверджують реальність руху активів позивача в межах господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Судом встановлено, що закупівля меду натурального та воску від фізичних осіб по спірних операціях оформлена наступними документами: закупівельними актами, копією паспорту фізичних осіб, які продали товар, копією реєстраційного номеру облікової картки платника податків, довідками органу місцевого самоврядування про наявність пасіки, або земельної ділянки для їх розміщення.

Наявність Актів закупівлі та відповідних документів до них не заперечуються Відповідачем та підтверджуються змістом Акта перевірки на ст.59 якого зазначено, що Позивачем до перевірки надано Договори доручення та комісії а також закупівельні акти меду між ТОВ «ВРМ-АГРО» т громадянами. Вибірковою перевіркою встановлено, що до кожного закупівельного Акту додаються копії паспортів громадян, довідки ідент. коду, довідки з селищної ради, ветеринарні паспорти.

Слід також звернути увагу і на абзац 5 підпункту 165.1.24 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, за приписами якого, при продажу сільськогосподарської продукції (крім продукції тваринництва) її власник має подати податковому агенту копію довідки про наявність у нього земельних ділянок, зазначених в абзацах другому та третьому цього підпункту. Оригінал довідки зберігається у власника сільськогосподарської продукції протягом строку позовної давності з дати закінчення дії такої довідки. Довідка видається сільською, селищною, міською радою або радою об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, за місцем податкової адреси (місцем проживання) платника податку протягом п`яти робочих днів з дня отримання відповідною радою письмової заяви про видачу такої довідки.

При продажу власної продукції тваринництва груп 1 - 5, 15, 16 та 41 УКТ ЗЕД, отримані від такого продажу доходи не є оподатковуваним доходом, якщо їх сума сукупно за рік не перевищує 50 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. Такі фізичні особи здійснюють продаж зазначеної продукції без отримання довідки про наявність земельних ділянок.

У разі коли сума отриманого доходу перевищує встановлений п.п. 165.1.24 п. 165.1 ст.165 ПКУ розмір, фізична особа зобов`язана падати контролюючому органу довідку про самостійне вирощування, розведення, відгодовування продукції тваринництва, що видається у довільній формі сільською, селищною, міською радою або радою об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, за місцем податкової адреси (місцем проживання) власника продукції тваринництва. Якщо довідкою підтверджено вирощування проданої продукції тваринництва безпосередньо платником податку, оподаткуванню підлягає дохід, що перевищує 50 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Якщо таким платником податку не підтверджено самостійне вирощування, розведення, відгодовування продукції тваринництва, доходи від продажу якої він отримав, такі доходи підлягають оподаткуванню на загальних підставах.

Визначення кодів товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) здійснюється відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, затверджених Законом України від 19 вересня 2013 року № 584-VII «Про Митний тариф України».

Відповідно до УКТ ЗЕД мед натуральний включається до групи 04 «Молоко та молочні продукти; яйця птиці; натуральний мед; їстівні продукти тваринного походження, в іншому місці не зазначені» за ко

Аналогічна норма наведена і у пункті 6 Наказу Міністерства доходів і зборів України "Про затвердження Порядку видачі довідки про наявність у фізичної особи земельних ділянок та її форми" N 32 від 17.01.2014 року, затвердженого в Міністерстві юстиції України 31.01.2014 року за N 201/24978.

Таким чином, фізичні особи при продажу свого меду в обсягах, що не перевищує 50 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, не мають обов`язку подавати додаткові документи, які визначають самостійне виробництво меду або воску.

Згідно з п.п. «б» п. 176.2 ст.176 ПКУ особи, які відповідно до ПКУ мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені ПКУ для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Враховуючи наведене, під час нарахування (виплати) доходів фізичним особам від продажу власної продукції тваринництва груп 1 - 5, 15, 16 та 41 УКТ ЗЕД, суб`єкт господарювання виступає податковим агентом в частині відображення такого нарахування (виплати) в податковому розрахунку (форма №1ДФ), який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, за ознакою доходу «179».

Як свідчить Акт перевірки, ТОВ «ВРМ-АГРО» належним чином виконав свої обов`язки як податкового агента при закупівлі сільськогосподарської продукції (меду, воску) у населення, відобразивши всю інформацію про здійсненим операціям в звітах 1-ДФ.

Отже, твердження відповідача щодо нереальності господарських операцій у перевіряємому періоді по закупівлі у фізичних осіб меду натурального та воску не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються первинними бухгалтерськими документами, долученими до матеріалів справи.

Посилання відповідача, що при здійсненні закупівлі Позивач повинен вимагати у фізичних осіб-пасічників копії ветеринарних паспортів на пасіки та за їх відсутності такі операції є нереальними, суд вважає неприйнятними.

Так, відносини щодо розведення, використання та охорони бджіл, виробництва, заготівлі та переробки продуктів бджільництва, ефективного використання бджіл для запилення ентомофільних рослин сільськогосподарського призначення, інших видів запилювальної флори, створення умов для підвищення продуктивності бджіл і сільськогосподарських культур, забезпечення гарантій дотримання прав та захисту інтересів фізичних і юридичних осіб, які займаються бджільництвом, визначено Законом України "Про бджільництво".

Бджільництво - це галузь сільськогосподарського виробництва, основою функціонування якої є розведення, утримання та використання бджіл для запилення ентомофільних рослин сільськогосподарського призначення і підвищення їх урожайності, виробництво харчових продуктів і сировини для промисловості (стаття 1 Закону України "Про бджільництво").

Відповідно до статті 6 Закону України "Про бджільництво" державне управління в галузі бджільництва здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади з питань аграрної політики та його органи на місцях, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

Державне регулювання в галузі бджільництва здійснюється шляхом: визначення загальних засад проведення єдиної науково-технічної політики; встановлення відповідних стандартів, норм і правил; удосконалення державного управління в галузі бджільництва; організації та забезпечення проведення заходів з діагностики, профілактики і боротьби з хворобами та потравами бджіл; розроблення та затвердження технологічних вимог до проведення селекційно-племінної роботи в галузі бджільництва, проведення атестації пасік і видачі племінних свідоцтв (сертифікатів); організації та забезпечення контролю за якістю продуктів бджільництва; контролю за експортом та імпортом продуктів бджільництва; координації підготовки та перепідготовки спеціалістів із бджільництва; координації селекційно-племінної роботи, сприяння розвитку бджільництва; здійснення контролю за ефективністю запилення ентомофільних рослин сільськогосподарського призначення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань аграрної політики (стаття 7 Закону України "Про бджільництво").

Відповідно до статті 11 Закону України "Про бджільництво" право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Зайняття бджільництвом здійснюється без окремого дозволу органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

За змістом ст. 15 цього ж Закону, фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування,

Водночас, відповідно до ст. 13 ЗУ "Про бджільництво" від 22.02.2000 р. N 1492-III, ветеринарно-санітарні паспорти пасік видаються лише з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів і не відносяться до сфери визначення преференційного походження меду натурального та регулювання податкових обов`язків.

Таким чином, здійснивши аналіз вищезгаданого законодавства, можна дійти висновку, що дані про ветеринарно-санітарні паспорти пасік не належать до первинних документів, які мають залучатись до Закупівельних актів, а фізичні особи при продажу свого меду та воску не мають обов`язку подавати Позивачу, а Позивач не має права перевіряти та вимагати від фізичних осіб, ветеринарний паспорт на пасіку. Відповідно відсутність копій ветеринарних паспортів та не зазначення їх Закупівельних актах, не впливає на реальність операцій по закупівлі меду натурального та воску у пасічників.

Судом встановлено, що здійснюючи господарську діяльність ТОВ «ВРМ-АГРО» як сумлінний та законослухняний платник податків, попередньо зверталось за індивідуальними роз`ясненнями, щодо документального оформлення операцій з придбання у громадян продукції бджільництва.

Так, відповідно до отриманих листів від ДФС України №27751/6/99-99-13-01-03-15 від 22.12.2016р. та ГУ ДФС у Запорізькій області №2206/10/ІПК/08-08-01-13-02-10 від 16.05.2019 року, документом підтверджуючим придбання у населення продукції тваринництва, до якої відноситься також мед та віск, є акт закупки та/або інші документи, оформленні відповідно до вимог чинного законодавства, та які містіть дані про продавця такої продукції, що дають змогу його ідентифікувати. Вимоги складення або надання інших документів не передбачено.

Також, судом досліджено та прийнято до уваги матеріали перевірок фізичних осіб підприємців та письмові пояснення подані до податкового органу фізичними особами ми підприємцями, які здійснювали безпосередню закупівлю в населення меду бджолиного та воску, якими підтвердили факти виконання своїх обов`язків та здійснену поставку меду.

Зокрема за висновками Довідки №7/20-40-33-06-08/ НОМЕР_1 від 31.01.2020р. складеною ГУ ДПС у Харківській області по результатам зустрічної звірки СО ОСОБА_3 щодо господарських операцій з ТОВ «ВРМ-АГРО», контролюючим органом підтверджено реальність здійснення господарських відносин СО ОСОБА_3 з ТОВ «ВРМ-АГРО», їх вид обсяг та розрахунки.

Отже, твердження відповідача щодо нереальності господарських операцій у перевіряємому періоді по закупівлі у фізичних осіб меду натурального не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються первинними бухгалтерськими документами, долученими до матеріалів справи.

Стосовно висновків Акта перевірки про заниження підприємством в ІІІ кварталі 2019 року суми доходів в розмірі 21 194,26 грн, то відповідно до змісту ст..5-6 Акта перевірки Відповідач вказує, що в бухгалтерському обліку ТОВ «ВРМ-АГРО» рахується дизельне пальне в кількості 542,8 кг. на суму 21194,26 грн., яке встановлено на підставі інформації зазначеної в Акті інвентаризації станом на 30.09.2019р.. Однак за даними бухгалтерського обліку підприємства у користуванні ТОВ «ВРМ-АГРО» відсутні основні засоби для зберігання дизельного палива. Позивач не надав пояснень, щодо придбання та списання дизельного пального.

Отже паливо зазначене в Акті інвентаризації є товарами невідомого походження, так як відсутнє їх придбання та можливість виготовлення їх власними ресурсами ТОВ «ВРМ-АГРО», та відсутнє списання в бухгалтерському обліку, що вказує на безоплатне їх отримання.

Вказує, що перевіркою бухгалтерських документів Позивача. а саме Акту інвентаризації від 30.09.2019р. на складі №8 встановлено залишки дизельного пального в кількості 542,8 кг. на суму 21194,26 грн. Однак на підприємстві відсутні ємкості або будь які інші основні засоби, які дозволять зберігати таку кількість пального.

Тому, за висновками Відповідача безоплатно отримані активи загальною вартістю 21 194,26 грн. є доходом у розумінні п. 5 П (С)БО 15 "Доходи".

Суд не погоджується із наведеним висновком відповідача з огляду на наступне.

Заявляючи про безпідставність твердження Відповідача про виявлення дизельного пального невідомого походження та придбання, вартість якого є Доходом Позивача, як безоплатно отриманого ресурсу, Позивач вказав, що висновок Акту, про наявність на складі залишки дизельного пального є помилковим та таким, що не відповідає фактичним обставинам.

Так, Позивач заявляв, ТОВ «ВРМ-АГРО» ніколи не зберігало вказане паливо та не має його на залишку. Неможливість його існування підтверджується і проведеною перевіркою, якою зазначається про відсутність фізичної можливості зберігати підприємством паливо в такій кількості.

Позивач зазначає, що дизельне пальне в кількості 542,8 кг. відображене в бухгалтерському обліку в сумі 21 194,26 грн. було використане при відрядженні працівників підприємства гр. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до країни Европи (Австрії, Чехії та інші) в травні 2015 року і було придбано на автозаправних станціях України та інших країн.

Відображення вказаного палива по рахунку по 203 рахунку станом на 30.09.2019 року здійснювалось виключно з підстав бухгалтерського обліку витрат, які в силу не врегулювання діючого законодавства, підприємство не включало до витрат (собівартості продукції) та відповідно до п.6 П(С)БО №16 «Витрат» не включається до звіту про фінансові результати з підстав отримання документів на придбання на іноземній мові.

Досліджуючи надані Позивачем документи, судом встановлено, що 02.05.2019 року відповідно до Наказу №4 по підприємству ТОВ «ВРМ-АГРО» працівники ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 були відряджені для ведення перемов з іноземними партнерами в Польщу, Німеччину, Австрію, Чехію, що відповідає виду діяльності підприємства та розташуванню його контрагентів.

Для відрядження використовувався службовий автомобіль PEUGEOT 508, держ номер НОМЕР_2 . На відрядження були видані кошти в тому числі і на придбання палива, що підтверджується Кошторисом №4 витрат на службові відрядження. Фактичне здійснення відрядження, підтверджується відмітками прикордонних служб на закордонних паспортах працівників ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та відмітки контрагентів в Посвідченнях на відрядження.

Надані Звіти про використання коштів, виданих на відрядження під звіт по комерційному директору ОСОБА_9 та додані до них документи (касові чеки), свідчать що під час відрядження було придбано та використане дизельне пальне в кількості 542,80 л., вартість якого по курсу на час подання звіту становила 21194,26 грн.

Зазначені обставини підтверджується документами, які досліджені судом, зокрема Наказом на службове відрядження, Посвідчень про відрядження з відмітками, копіями закордонного паспорту гр. ОСОБА_9 з відмітками митниці про перетин кордону, Звітами про використання коштів, виданих на відрядження, Довідкою-розрахунком на виданий аванс на відрядження працівника за межами України, Кошторис витрат на службове відрядження, чеками РРО на придбання палива в Україні та закордоном.

Суд критично ставиться до твердження Відповідача, про відсутність пояснень Позивача під час перевірки відносно придбання та списання дизельного палива. Оскільки до матеріалів справи Позивачем надано копію Заперечень на Акт перевірки, в які містять пояснення, щодо вказаної операції з посиланням на первинні документами, які надавались пі час перевірки.

Пунктом 86.7. ст..86 Податкового кодексу України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно Пояснення надані платником податків в Запереченнях на Акт перевірки, відносяться до періоду перевірки та повинні враховуватись при прийнятті податкових повідомлень-рішень за результатами такої перевірки.

Також суд зазначає, що згідно з п. 3 розд. І Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Мінфіну від 07.02.2013 р. № 73, доходами вважається збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Абз.8 ст.4 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на принципу превалювання сутності над формою. Тобто, операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Податковий орган не наводить обставин можливості походження палива, його подальше використання.

Одночасно, твердження Відповідача про наявність палива невідомого походження, ґрунтуються на взаємно виключаючих обставинах. Зокрема, перевіркою заявляється про неможливість встановити походження палива та відповідно вказується на його існування як безоплатного активу і одночасно заявляє про неможливість існування та зберігання на складі дизельного пального в кількості 542,8 л.. Оскільки перевіркою встановлено відсутність у ТОВ «ВРМ-АГРО» основних засобів для зберігання такого палива та відповідно неможливість зберігання дизельного палива. Тобто вказує про відсутність існування такого палива на складі, як в момент перевірки так і в минулому. На думку суду, відсутній будь-який логічний зміст у підході відповідача до питання визначення неіснуючого палива як активу підприємства. Оскільки неможливо визнавати активом підприємства паливо, яке відсутнє на підприємстві.

За таких обставин, суд погоджується з твердженням Позивача, що висновок Акту, про наявність на складі підприємства залишків безоплатно отриманого дизельного пального невідомого походження є помилковим та таким, що не відповідає первинним документам і фактичним обставинам.

При цьому, суд погоджується з доводами Позивача, що навіть якщо податковий орган вказує про невірність відображення платником податків господарської операції в бухгалтерському обліку (тобто помилку бухгалтерського обліку), вона не змінює її сутності.

Згідно з п. 3 розд. І Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Мінфіну від 07.02.2013 р. № 73, доходами вважається збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

За таких обставин придбане та використане дизельне пальне є витратами підприємства, а не його доходами. При цьому, платник податків має право самостійно приймати рішення про віднесення окремого виду витрат до зменшення фінансового результату.

За поясненнями Позивача, яке не знайшло свого спростування Відповідачем, придбане паливо не було віднесено до адміністративних, поточних, або виробничих витрат у зв`язку з невідповідністю первинних документів вимога Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». А саме придбання дизельного пального під час закордонного відрядження здійснено з отримання касових чеків на придбання палива на іноземній мові.

Суд приймає пояснення Позивача, що витрати на легалізацію (переклад та засвідчення) касових чеків є вищими ніж сума витрат на які можливо зменшити оподатковуваний прибуток, що анулює економічний зиск від такої дії. За таких обставин суд вважає, що підприємство правомірно скористалось своїм правом не включення до витрати вище зазначених сум на придбання дизельного пального.

Пунктом 5 П(С)БО №15 «Дохід» встановлено, що Дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Враховуючи, що надані документи свідчать про відсутність збільшення активів або зменшення зобов`язань ТОВ «ВРМ-АГРО» по спірній операції висновок податкового органу про необхідність збільшення доходу ТОВ «ВРМ-АГРО» на суму 21194,0 грн. суперечить дійсним обставинам та вище наведеним нормам законодавства.

Щодо висновків Акта перевірки про завищення за ІV квартал 2018 року «Собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати показників з підстав здійсненні фінансово-господарської операції з повторної гомогенізації меду, на суму 21010,0 грн.

За змістом обставин викладених на у Акті перевірки, перевіркою встановлено, що ТОВ «ВРМ-АГРО» в жовтні 2018 року передало ТОВ «Мед Україна» на гомогенізацію та фасування 20010,0 кг меду. В березні 2019 року ТОВ «ВРМ-АГРО» повторно передало дану партію меду на переробку до підприємства ТОВ «ГОЛД ХАНІ».

При цьому ТОВ «Мед України» від ТОВ «ВРМ-АГРО» не виставлені претензії з неналежного виконання послуги гомогенізації меду. За таких обставин вважає, що Позивачем до перевірки не надано документів, які підтверджують використання зазначеної послуги в господарської діяльності підприємства.

Вказані обставини також стали підставою винесення податкового повідомлення-рішення від 05 лютого 2020 року №, яким Позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додатку вартість в розмірі 4202,00 грн.

А саме, перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість по товарам, роботам, послугам, використання які в господарській діяльності не підтверджено податковою перевіркою на загальну суму 4202,00 грн., у т.ч. за жовтень 2018 року на суму 4202,00 грн. з посиланням на порушення Позивачем абз. «г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України

Суд не погоджується із наведеними висновками відповідача з огляду на наступне.

Як вже встановлено судом, основний вид діяльність Позивача оптова торгівля медом та воском за межі країни (експорт). Для реалізації використовується сировина придбана у населення.

Промислова реалізація меду придбаного у населення, як продукту харчування на території України та на експорт, вимагає його додаткової обробки з метою його очищення та покращення органолептичних властивостей.

А саме підприємство застосовує операції з первинного очищення та фасування, продуктів бджільництва, на власному та орендованому обладнанню, які розташовані в орендованих спеціалізованих приміщеннях.

Також підприємством отримуються додаткові послуги переробки меду (гомогенізацію меду) та підготовки меду для здійснення експортних контрактів від спеціалізованих підприємств, такі як ТОВ «ГОЛД ХАНІ» та ТОВ «Агроцентр розвитку бджільництва «СПАС», ТОВ «Біотек Групп», ТОВ «Мед України», ТОВ «Мед-Трейд1», ТОВ «Натуральний мед».

Процес гомогенізації організовується виробником самостійно на підставі наявного обладнання та технічних умов для переробки відповідного продукту.

А саме відповідно до укладених договорів, сторонами узгоджено, що при переробці (гомогенізації) меду, вихід готової продукції повинен становить не менше 98,0 % - 98,5% від маси сировини переданої на переробку. Фактичний вихід кожної партії продукції визначається сторонами з урахуванням пониження вологості меду, очищення, технологічних процесів переробки та зазначається в Акті задачі-приймання виконаних робіт (послуг).

Відповідно до п.1.4. Ветеринарно-санітарних вимог для потужностей (об`єктів) з виробництва продуктів бджільництва затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 08.08.2012 N 491 гомогенізація (стерилізація) меду це процес переробки меду та інших продуктів бджільництва, що забезпечує отримання рівномірної (однорідної) суміші;

Гомогенізація меду дозволяє перетворити тверду речовину, забезпечити її рівномірну густоту і досягти необхідної плинності. На даний час переробка меду шляхом його гомогенізації передбачена нормативно-актами України, які регулюють ветеринарні вимоги до реалізації харчової продукції.

01 серпня 2018 року між ТОВ «ВРМ-АГРО» та ТОВ «Мед Україна» було укладено Договір на переробку та фасування продукції бджільництва (меду).

Відповідно до укладеного договору ТОВ «ВРМ-АГРО» в жовтні 2018 року передало, а ТОВ «Мед Україна» здійснило на гомогенізацію та фасування 20010,0 кг меду.

Перероблений мед відповідав вимогам ДСТУ 4497:2005, що передбачено умовами договору та дозволяло здійснення його реалізації на території України.

Зокрема показник хімічної домішки «хлорамфінікол» становив 0,3 мкг/кг, що відповідало вимогам ДСТУ 4497:2005 та дозволяло здійснювати реалізацію меду на території України.

Дані обставини підтверджуються Актом здачі прийняття робіт №ОУ-0000033 від 10.10.2018р., укладеного між ТОВ «ВРМ-АГРО» та ТОВ «МЕД України» у сторін відсутні претензії одна до одної.

Після проведення операції гомогенізації партії меду (лот №20/18SF) на підприємстві ТОВ «Мед України», підприємство в березні 2019 року, отримало заявку на поставку меду по експортному контракту, але оскільки показники меду відносно хімічної домішки «хлорамфінікол» не відповідав вимогам країн Євросоюзу, підприємство вимушене було направити вказану партію на додаткову обробку меду до іншого спеціалізованого підприємства, яка провела очистку вказаної партії меду щодо хімічної домішки «хлорамфінікол».

А саме, мед було направлено та перероблено на підприємство ТОВ «ГОЛД ХАНІ» згідно договору на надання послуг №22/06/19 від 22.06.2018р. акт №19 від 19.03.2019р.

Тобто, додаткова переробка партію меду (лот №20/18SF) не свідчить про неякісне виконання ТОВ «Мед Україна» робіт з гомогенізації, а здійсненна з необхідністю проведення інших робіт пов`язаних з якістю первинної сировини. Тобто виконувались роботи, направлені на пониження вище зазначеного показника хлорамфініколу, і яка не пов`язана з первинною переробкою, оскільки передбачала здійснення додаткових операцій та іншого технологічного обладнання.

Окремо суд звертає увагу на наступне.

Статтею 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" визначено, що основним принципом бухгалтерського обліку та фінансової звітності є нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів.

Відповідно до Інструкції "Про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 р. N 291, для узагальнення інформації про собівартість реалізованої готової продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг призначено Рахунок "90" - "Собівартість реалізації".

За дебетом рахунку 90 "Собівартість реалізації" відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції, послуг; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок).

Рахунок 90 "Собівартість реалізації" кореспондує за дебетом з кредитом рахунків: 23 "Виробництво", 26 "Готова продукція", 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва", 28 "Товари".

Згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 р. N 318, витрати визначаються та відображаються за наступними критеріями: витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно із зменшенням активів або збільшенням зобов`язань; витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, зо призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені; витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійсненні.

Відповідно до цього Положення (стандарту) склад витрат визначається наступним чином: 10. "Собівартість реалізованих товарів" визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси"; 11. "Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат на наднормованих виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Пунктом 1.4. Ветеринарно-санітарних вимог для потужностей (об`єктів) з виробництва продуктів бджільництва встановлено, що промислова переробка (промпереробка) меду, це ряд технологічних операцій, у результаті яких із продуктів бджільництва (сировини) отримують харчові та технологічні продукти відповідно до нормативно-правових актів.

Таким чином, діючим законодавством не обмежена кількість можливих операцій з переробки сировини, направленої на отримання продукції з бажаними якісними показниками.

За таких обставин, суд погоджується з твердженнями Позивача, що висновки Акта перевірки про подвійне включення сум витрат з послуг гомогенізації на партію товару меду (лот №20/18SF) та не використання даної операції в господарській діяльності підприємства є помилковим.

Надаючи правову оцінку нарахування донарахуванню податкових зобов`язань з податку на додану вартість , суд також зазначає, що відповідно до частини "г" п. 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися зокрема в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Господарською діяльністю згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПКУ є діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу. Таким чином, якщо вартість товарів/послуг, придбаних для проведення переробки продукції, включається до вартості товарів/послуг, які використовуються в операціях, пов`язаних з отриманням доходів, то вважається, що такі товари/послуги придбаваються для використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності такого платника податку.

Судом не встановлено факту використання Позивачем отриманих послуг в операціях які не відносяться до господарській діяльності Позивача, що в свою чергу визначає протиправність нарахованих податкових зобов`язань з податку на додану вартість

За таких обставин суд вважає, що наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.02.2020р. №, № винесені ГУ ДПС у Запорізькій області, якими донараховані податкові зобов`язання ТОВ «ВРМ-АГРО».

Відповідно до ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРМ -АГРО» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Ярослава Мудрого, 11/2, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «В4» Головного управління ДПС у Запорізькій області від 05.02.2020 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «Р» Головного управління ДПС у Запорізькій області від 05.02.2020 № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВРМ -АГРО» (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Ярослава Мудрого, 11/2, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 18918,00 грн. (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 28.01.2021.

Суддя О.В. Конишева