Справа № 640/8961/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8961/20 Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Грошової Світлани Василівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Міхно Сергія Семеновича до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа: Державна казначейська служба України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Міхно Сергія Семеновича, звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо підготовки та подання Державній казначейській службі висновку про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток;

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подати до Державної казначейської служби висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 2 942 563,29 грн. (два мільйони дев`ятсот сорок дві тисячі п`ятсот шістдесят три гривні 29 копійок).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує, що надміру сплачені суми грошового зобов`язання мають бути повернені відповідачем без врахування наявності заборгованості по інших податках і зборах, оскільки Податковий кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового збору з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, за період з 2013 по 2015 роки позивачем здійснено авансування сплат із податку на прибуток на загальну суму 2 942 563,29 грн., що підтверджується виписками по рахункам.

20.01.2017 Банк звернувся до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві із заявою щодо перенесення сальдо розрахунків з бюджетом із податку на прибуток філії «Центральне РУ» до Головного Банку АТ «Банк «Фінанси та Кредит», додатком направлено акт звірки № 238-07 від 18.01.2016.

16.05.2017 Банк звернувся до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві із заявою № 3-101300/2936 про приєднання картки Філії до Головного Банку, додатком направлено наказ «Про закриття філії» та акт звірки № 238-07 від 18.01.2016.

19.03.2018 Банк звернувся до Головного управління ДФС у м. Києві із заявою щодо перенесення сальдо розрахунків з бюджетом із податку на прибуток філії «Центральне РУ» до Головного Банку АТ «Банк «Фінанси та Кредит», додатком направлено акт звірки № 238-07 від 18.01.2016, наказ № 234 від 20.04.2016, наказ № 309 від 08.06.2016.

08.04.2020 позивач звернувся до Офісу ВПП із заявою про підготовку висновку про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, та передання висновку для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України.

Станом на момент подання позову, відповідь на адресу позивача не надходила, кошти на рахунок Банку не надходили.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо підготовки висновку про повернення помилково/надміру сплачених сум протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що, враховуючи наявність у позивача непогашеного податкового боргу, відсутні підстави для здійснення повернення сум грошових зобов`язань, і тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовано положеннями Податкового кодексу України.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені визначено статтею 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Пунктом 43.1 статті 43 ПК України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з пунктом 43.2 вищевказаної статті у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Таким чином, підставою для перерахування помилково чи надмірно сплачених грошових зобов`язань на час звернення з відповідною заявою до контролюючого органу є відсутність податкового боргу у такого платника податків.

Як вірно вказав суд першої інстанції, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково чи надмірно сплачених сум грошових зобов`язань проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 19.05.2020 податковий борг АТ "Банк "Фінанси та Кредит" становить 30 219 979,80 грн., у тому числі: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 27 207 163,79 грн.; податок на збори, не віднесені до інших категорій - 2 829 106,14 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості по Дарницькому р-ні - 10 957,54 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості по Дніпровському р-ні - 1 303,40 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості по Оболонському р-ні - 20 309,21 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості по Печерському р-ні - 43 799,58 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості по Подільському р-ні - 3 577,93 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості по Солом`янському р-ні - 1 162,02 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості по Шевченківському р-ні - 14 539,66 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості по Дніпровському р-ні - 5 411,10 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості по Печерському р-ні - 8 544,98 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості по Святошинському р-ні - 7 457,90 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості по Солом`янському р-ні - 10 933,63 грн.; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості по Шевченківському р-ні - 5 532,77 грн.; земельний податок з юридичних осіб по Оболонському р-ні - 37 910,32 грн.; земельний податок з юридичних осіб по Печерському р-ні - 12 269,83 грн.

Вищевказана інформація підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про стан податкового боргу № 18569/10/28-10-10-02-23 від 19.05.2020.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача непогашеного податкового боргу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність праовивх підстав для здійснення повернення сум грошових зобов`язань.

При цьому, наявність непогашеного податкового боргу не спростовано позивачем ані в суді першої інстанції, ані при зверненні з апеляційною скаргою.

Також безпідставними є посилання апелянта на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки цим Законом не регламентовано порядок повернення податковим органом неплатоспроможному банку коштів в якості переплати за наявності у такого банку податкового боргу.

Ці правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України, які і були правильно застосовані судом першої інстанції до спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була викладена Верховним Судом в постанові від 12 березня 2019 року у справі № 826/12323/16, яка в силу положень частини п`ятої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає врахуванню апеляційним судом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи наявність у позивача непогашеного податкового боргу, відсутні підстави для здійснення повернення сум грошових зобов`язань, відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Міхно Сергія Семеновича до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа: Державна казначейська служба України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Грошової Світлани Василівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складено 27 січня 2021 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма