Справа № 804/4755/16
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2020 року Справа № 804/4755/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняШпоти Я.С.
представника позивача представника відповідача Беззубкін С.М. Дерець Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства Науково-виробниче підприємство Центросталь до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2016 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 року, позов задоволено.
Постановою Верховного Суду від 14.07.2020 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 року у справі № 804/4755/16 скасовано, передано справу №804/4755/16 на новий розгляд до суду першої інстанції.
Справа передана судді Юркову Е.О. на розгляд 06.08.2020 року.
Ухвалою суду від 11.08.2020 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження; допущено заміну відповідача з Дніпропетровської митниці ДФС на правонаступника Дніпровську митницю Держмитслужби.
Ухвалою суду від 04.11.2020 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 804/4755/16 за позовом Приватного підприємства Науково-виробниче підприємство Центросталь до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень; призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні.
18.08.2016 року відповідачем надано до суду заперечення проти позову, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що за результатами дослідження товару, який було подано до експорту позивачем експертною установою ДФС було складено висновки про невідповідність коду товару, зазначеного в графі 31 декларації, в свою чергу за наслідками дослідження було встановлено, що товар відноситься до іншої категорії УКТЗЕД, з урахуванням індивідуальних якостей товару та його хімічний вміст, поданий позивачем товар є шихтовими зливками, які відповідачем вірно віднесено до товарної категорії 7902 (відходи та брухт цинку). Отже, на думку відповідача, рішення про зміну коду товару є правомірними та не підлягають скасуванню в судовому порядку.
У судовому засіданні 24.11.2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача у судовому засіданні 24.11.2020 року заперечував проти задоволення позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, викладенні у відзивах на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ПП Науково-виробниче підприємство Центросталь укладено з ZINCUPRUS TRADE INC. (покупець) контракт № 25/01 від 25.01.2016 року на поставку згару (зола) цинку.
На підставі контракту від 25.01.2016 року № 25/01, додатку до нього від 22.04.2016 року №1, інвойсів від 05.07.2016 року № 22-U, № 23-U, № 24-U, № 25-U, ЦМР від 06.07.2016 року №865274, №777202, №577512, №402897 ПП Науково-виробниче підприємство Центросталь до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби подано митні декларації від 07.07.2016 року № 110070001/2016/307695, № 110070001/2016/307697, № 110070001/2016/307698, № 110070001/2016/307699, відповідно до яких задекларовано товар - згар цинку у блоках.
За результатами здійсненого контролю посадовими особами відповідача здійснено відбір проб товару, що зафіксовано у відповідних актах, та надіслано запити від 07.07.2016 року №96/04-50-66-1-34, №94/04-50-66-1-34 від 08.07.2016 року, №95/04-50-66-1-34, №97/04-50-66-1-34 до Дніпропетровського відділення з питань експертизи та досліджень стосовно експертизи товару приватного підприємства Науково-виробниче підприємство Центросталь.
Не погодившись із висновками Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, позивач звернувся до відповідача із листом №13/07/16 від 13.07.2016 року про проведення повторних експертних досліджень, проте листом Дніпропетровської митниці ДФС від 15.07.2016 року №1472/10/04-50-19-02 було відмовлено у їх проведенні, посилаючись на відсутність підстав.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
За приписами статті 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Згідно частин 1, 2 статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
У відповідності до частин 3 та 4 статті 69 Митного кодексу України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
У пункті 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого 21.05.2012 року постановою Кабінету Міністрів України № 428, зазначено, що УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України Про Митний тариф України, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів.
Як зазначено у пункті 3 вказаного Порядку, УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.
Наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 року № 401 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до назви товарної позиції 2620 УКТ ЗЕД, що була заявлена декларантом, до неї включаються шлак, зола та залишки (відходи) (крім залишків виробництва чорних металів), що містять миш`як, метали або і сполуки.
Підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про визначення коду товару стали висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, з яких вбачається, що висновок про суперечність інформації зроблений органолептичним методом (зовнішній вигляд, фізичний стан) та рентгенофлауоресцентним методом на приладі «Аналізатор елементного складу EXPERT 3L».
Суд зауважує, що експертом зазначено, що метод рентгенофлауресцентного аналізу на приладі «Аналізатор елементного складу EXPERT 3L» для визначення хімічного складу неоднорідних матеріалів, феросплавів, порошків тощо, носить якісний/напівкількісний оціночний характер. Для більш точного визначення хімічного складу проб товару запропоновано звернутись до випробувальних лабораторій, акредитованих Національним агентством з акредитації України.
Так, не погодившись із висновками Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, позивач звернувся до відповідача із листом №13/07/16 від 13.07.2016 року про проведення повторних експертних досліджень, проте листом Дніпропетровської митниці ДФС від 15.07.2016 року №1472/10/04-50-19-02 було відмовлено у їх проведенні, посилаючись на відсутність підстав.
Так, згар цинку (окис цинку) є відходами гарячого цинкування продукції, які утворюються на поверхні розплавленого цинку від з`єднання його з киснем повітря, а також з флюсом, що заносяться поверхнею металовиробів. Вміст цинку не менше 65%. У міру накопичення його вичерпують.
Як пояснив представник позивача, охолоджений згар цинку, який ПП Науково-виробниче підприємство Центросталь відправляє на експорт, має форму блоків, в той час як зібраний згар цинку може виливатися взагалі на землю, і тоді він матиме форму каменів різної величини. Проте будь-яка форма охолодженого згару має однакові властивості однаковий код УКТЗЕД.
Згідно з Поясненням до товарної позиції 7902, яка визначена відповідачем, даний код визначає відходи та брухт цинку.
У поясненнях до товарної позиції 7902 (відходи та брухт цинкові) УКТ ЗЕД вказано, що положення пояснень до товарної позиції 7204 стосовно відходів і брухту з внесенням відповідних змін (mutatis mutandis) поширюються на цю товарну позицію.
При цьому, до цієї товарної позиції не включаються: (а) шлак, зола і відходи від виробництва цинку, від процесів цинкування та ін. (наприклад, шлами, що осаджуються під час електрогальванізації, та металеві залишки із ванни з розплавом) (товарна позиція 2620); (b) зливки та аналогічні необроблені форми, одержані переплавлянням цинкових відходів і брухту (товарна позиція 7901).
У поясненнях до товарної позиції 72 відходи і брухт зазначено, що металеві відходи і брухт, одержані у процесі виробництва або механічного оброблення металів, і металеві вироби, які остаточно не придатні для використання за призначенням унаслідок поломки, розрізів, зношення або інших причин.
Також вказано, що до товарних позицій 7201 7204 відносяться первинні продукти чорної металургії (переробний чавун, дзеркальний чавун, феросплави, вироби чорної металургії, одержані прямим відновленням залізної руди, інші губчасті залізні продукти, відходи і брухт, а також у зливках відходи чавунні або сталеві (шихтові зливки)) і залізо з мінімальною чистотою за масою 99,94 %.
Отже, у поясненнях УКТ ЗЕД до товарної позиції 7902, яка застосована відповідачем, чітко визначено, що вказаний у митних деклараціях товар - відходи від виробництва цинку - не включається.
Крім того, судом встановлено, що склад, технологію та місце виготовлення товару згар цинку, який утворився в процесі саме гарячого цинкування в ПАТ Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча підтверджено і виробником товару та його продавцем ПП Завод Імпекс Сплав листом № 250 від 18.07.2016 року.
В даному випадку митницею не обґрунтовано, яким чином хімічний склад товару свідчить про його невідповідність товарній позиції 2620, адже ані УКТ ЗЕД, ані пояснення до неї не містять заборони щодо включення до товарної позиції 2620 товарів, задекларованих позивачем.
Наведене свідчить, що всупереч вищевказаним приписам законодавства висновок митниці про неправильне визначення декларантом коду товару зроблений не на підставі основної характеристики товару, на яку є вказівка у поясненні до товарній позиції 2620, а з урахуванням лише зовнішнього вигляду товару без належного обґрунтування впливу цієї обставини на класифікацію товару.
Визначений митним органом код класифікації 7902 00 0000 не наводить жодних характеристик виробів, їх властивостей або галузі застосування, що робить неприйнятним його застосування, а застосований позивачем код товару описує товар конкретніше та безпосередньо призначений для класифікацій згару цинку.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, Дніпровською митницею Держмитслужби не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, позов Приватного підприємства Науково-виробниче підприємство Центросталь підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 378 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 268 від 26.07.2016 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1 378 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного підприємства Науково-виробниче підприємство Центросталь до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 грудня 2020 року.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков