Справа № 600/1058/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1058/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Глибоцького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Глибоцького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови Глибоцького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Біреу К.І. від 06 лютого 2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №61190075.

В обґрунтування позову вказано про недотримання відповідачем абз.2 частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» та безпідставне повторне винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, яке до цього було закінчено.

Ухвалою суду від 27 липня 2020 року у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Глибоцького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України, та подання заяви про поновлення строку звернення до суду й доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Глибоцького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови повернуто позивачу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глибоцького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови скасовано. Справу направлено до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Після надходження справи до суду ухвалою від 18 січня 2021 року заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву; зобов`язано його надати суду для огляду в судовому засіданні оригінали матеріалів виконавчих проваджень ВП №61190075 та ВП №60222558.

В призначене судом на 26 січня 2021 року судове засідання сторони, повідомленні належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились.

Водночас 22 січня 2021 року до суду від відповідача надійшла заява від 19 січня 2021 року №223-36-14/1228, у якій орган державної виконавчої служби просив суд справу розглянути без участі свого представника.

При цьому відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

26 січня 2021 року представником позивача також подану заяву про розгляд цієї справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення указаної норми та названі вище заяви сторін, зважаючи на зміст частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Так, згідно інформації з системи «Діловодство спеціалізованого суду», відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та матеріалів справи, у провадженні суду перебувала справа №824/1463/19-а за позовом ОСОБА_1 до Глибоцького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60222558 від 04 жовтня 2019 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі №824/1463/19-а позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60222558 від 04 жовтня 2019 року.

Вказане судове рішення набрало законної сили 27 лютого 2020 року.

Згідно частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У справі №824/1463/19-а встановлені такі обставини.

25 червня 2018 року головним державним виконавцем Глибоцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Біреу К.І. при примусовому виконані напису нотаріуса №2242, виданого приватним нотаріусом Кінащук Н.М., закінчено виконавче провадження (ВП№48331558) з примусового виконання вказаного виконавчого документу на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові від 25 червня 2018 року про закінчення виконавчого провадження (ВП№48331558) також вказано, що постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження винесено в окреме провадження.

25 червня 2018 року головним державним виконавцем Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Біреу К.І. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору (ВП №48331558) з боржника ОСОБА_1 у розмірі 73781,02 грн.

27 червня 2018 року головним державним виконавцем Глибоцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Біреу К.І., розглянувши заяву про примусове виконання постанови про стягнення виконавчого збору №48331558 від 25 червня 2018 року, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №56675713.

03 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Глибоцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Біреу К.І. при примусовому виконанні постанови про стягнення виконавчого збору №48331558, виданого 25 червня 2018 року Глибоцьким РВДВС, по ВП №56675713 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Листом від 03 жовтня 2019 року №22650 Глибоцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області повідомлено позивача про постанову від 03 жовтня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП №56675713) .

04 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Біреу К.І. за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання постанови про стягнення викового збору №48331558, виданої 25 червня 2018 року Глибоцьким районним відділом державної виконавчої служби, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження - ВП №60222558.

Згідно матеріалів даної справи, у зв`язку із рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року по справі №824/1463/19-а у виконавчому провадженні ВП №60222558 було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження від 06 лютого 2020 року, якою виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №48331558 від 25 червня 2018 року закінчено.

Поряд з цим 06 лютого 2020 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№611990075, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору №48331558 від 25 червня 2018 року.

Не погоджуючись із указаною постановою про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з цим позовом.

Так, відповідно до частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно пунктів 7 - 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному судочинстві обов`язок доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності покладено на суб`єкта владних повноважень, тобто у даному випадку на відповідача - Глибоцький районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

Однак, в ході розгляду даної справи відповідачем жодним чином не спростовано доводів позивача, викладених в обґрунтування позову, про недотримання норм Закону України «Про виконавче провадження» при прийнятті оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 лютого 2020 року ВП№611990075.

Відповідачем жодним чином не обґрунтована правомірність повторного прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В даному випадку відповідачем-суб`єктом владних повноважень не було подано відзив на позов, при цьому без зазначення причин його неподання.

Указане кваліфікується судом як визнання позову, що, в свою чергу, дає підстави для прийняття рішення про його задоволення.

Крім цього, вирішуючи спір, суд виходить з того, що оскаржувана постанова в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому при його прийнятті відповідач повинен був діяти з дотриманням критеріїв, наведених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В силу положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи наведене та з огляду на положення частини другої статті 19 Конституції України та визначені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критерії оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, варто зазначити, що постанова про відкриття виконавчого провадження повинна ґрунтуватися на законі та бути обґрунтованою, тобто такою, що прийнята з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття такого виду рішень.

Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення від 06 лютого 2020 року, в ньому не наведено жодних обґрунтованих мотивів (підстав) його прийняття. При цьому 06 лютого 2020 року державним виконавцем було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа, за яким згодом відкрито виконавче провадження оскаржуваною у цій справі постановою.

Невиконання органом державної влади законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Тому оскаржувана постанова від 06 лютого 2020 року підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання даного позову було сплачено судовий збір у розмірі 840,40 грн. Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає вказана сума.

Керуючись статтями 139, 159, 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Глибоцького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 06 лютого 2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №61190075.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Глибоцького районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана або до Чернівецького окружного адміністративного суду або безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 27 січня 2021 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - ОСОБА_1 (Чернівецька область, Глибоцький район, с. Тереблече), відповідач - Глибоцький районний відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (Чернівецька область, Глибоцький район, смт. Глибока, вул. Глибоцька, 2-а).

Суддя О.П. Лелюк