Справа № 540/3860/20
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3860/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області про стягнення пені за порушення строків бюджетного відшкодування,

встановив:

02 грудня 2020 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач-1, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі), Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні (далі - відповідач-2, УДКСУ у м. Херсоні), у якому просить стягнути з Державного бюджету на користь ФОП ОСОБА_1 пеню у сумі 10347,84 грн. за несвоєчасне погашення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що до теперішнього часу ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, яке є правонаступником ДПІ у м. Херсоні, не вчинено дій, направлених на відшкодування платнику податків суми узгодженого ПДВ у розмірі 87178,00 грн., що підтверджується постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 року у справі № 821/89/16, яка набрала законної сили 31.05.2016 року, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області від 08.10.2015 р. № про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ за грудень 2015 р. в сумі 87178,00 грн. Протиправність дій відповідачів підтверджена рішенням Херсонського окружного адміністративного суду в справі №540/2512/19 від 03.02.2020 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2020 року. З огляду на викладене та керуючись положеннями пункту п. 200.23 ст. 200 ПК України позивач просить стягнути з Державного бюджету України пеню за порушення строків такого відшкодування.

Ухвалою суду від 04.12.2020 року відкрито провадження в справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18 грудня 2020 року представником Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні подано до суду пояснення на позовну заяву, у якому зазначає, що до повноважень Держказначейства не входить контроль за обґрунтованістю та своєчасністю внесення обов`язкових платежів до бюджету, у т.ч. по сплаті ПДВ та нарахування пені за прострочення бюджетного відшкодування ПДВ, а тому Управління не може дати оцінку законності позовних вимог. Разом з тим, стаття 25 Бюджетного кодексу України надає Державній казначейській службі України повноваження здійснювати безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. На підставі викладеного відповідач-2 просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення згідно чинного законодавства та з урахуванням зазначеного пояснення.

28 грудня 2020 року ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі подано до суду відзив на позов, яким заперечує проти задоволення позову, вважаючи, що відповідачем виконано рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі №821/1122/16, яким зобов`язано Херсонську ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області подати до органу Державного казначейства України в Херсонській області висновок щодо відшкодування ФОП ОСОБА_1 податку на додану вартість у сумі 87 178,00 грн. з державного бюджету, що підтверджується супровідним листом від 16.03.2017 р. №1204/9/21-03-07-02-13. Проте, Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні повернуло вказаний висновок без виконання.

Розглянувши надані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 у справі №821/89/16, яка набрала законної сили 31.05.2016 р., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області, яким ФОП ОСОБА_1 зменшено бюджетне відшкодування із ПДВ за грудень 2015 року на 87178,00 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 43589,0 грн., прийняте за результати позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ згідно поданої 20.03.2015 р. податкової декларації із ПДВ № за лютий 2015 р.

В подальшому, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 року по справі №821/1122/16, яка набрала законної сили 07.02.2017 р., зобов`язано Херсонську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області подати органу Державного казначейства України в Херсонській області висновок щодо відшкодування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 податку на додану вартість у сумі 87178,00 грн. за лютий 2015 року з державного бюджету.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду в справі №540/2512/19 від 03.02.2020 року, яке набрало законної сили 15.04.2020 року, позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, УДКСУ в м. Херсоні про стягнення пені за порушення строків бюджетного відшкодування задоволено частково. Стягнути з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 пеню за порушення строків бюджетного відшкодування за період з 08.06.2016 р. по 31.10.2019 р. включно у розмірі 55 152,86 грн.

В частині стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 пені за порушення строків бюджетного відшкодування за період з 08.06.2016 р. по 31.10.2019 р. включно у розмірі 679,22 грн. відмовлено.

У зв`язку з відсутністю перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, 15.08.2019 позивач звернулася до ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі з листом щодо виконання рішення суду по справі №821/1122/16.

04.09.2019 р. ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі листом повідомило позивача, що на виконання рішення суду супровідним листом від 16.03.2017 №1204/9/21-03-07-02-13 до Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні було надано висновок про суми відшкодування податку на додану вартість від 15.03.2017 N 317-07 за декларацією від 21.04.2015 N на суму відшкодування 87178.0 грн., проте, повернутий Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні без виконання з формальним посиланням на постанову КМУ від 17.01.2011 N 39, яка на той час була чинною, але не регламентувала порядок відшкодування ПДВ за рішенням судів.

26.09.2019 позивач звернулась до Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні для отримання пояснень щодо причин невиконання висновку ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 15.03.2017 №317-07 про відшкодування ПДВ у сумі 87178.0 грн. та не перерахування позивачу вказаної суми відшкодування ПДВ.

08.10.2019 Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні листом надало позивачу роз`яснення, що підставою невиконання висновку ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі є ненадання Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області до органу Казначейства узагальненої інформації, яка є обов`язковою складовою в процесі відшкодування податку на додану вартість, згідно з Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 17.01.2011 N 39.

Оскільки податковим органом не відшкодовано суму ПДВ з державного бюджету у розмірі 87178,00 грн., при цьому, будучи обізнаними про підстави такого не відшкодування, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регламентовано у статті 200 ПК України. З моменту виникнення у позивача права на бюджетне відшкодування й до виникнення спірних правовідносин у цій справі зазначена стаття зазнавала змін.

Так, відповідно до пункту 200.15 ПК України (у редакції, чинній станом на час виникнення у позивача права на бюджетне відшкодування) у разі, якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин ПК України був закріплений обов`язок контролюючого органу вчинити відповідні дії, направлені на відшкодування платнику податків суми узгодженого податку на додану вартість.

У подальшому, 21 грудня 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покрашення інвестиційного клімату в Україні", який набрав чинності 1 січня 2017 року. Вказаним законом змінено порядок здійснення бюджетного відшкодування, який не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС у вказаному Реєстрі інформації про її узгодження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року N 26 затверджено Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який набирає чинності з 1 квітня 2017 року. Постановою встановлено, що до набрання чинності Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Пунктом 12 Порядку N 26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

У зв`язку з набранням чинності Порядком N 26, з 01.04.2017 року втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2016 року N 68, який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі - уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Відповідно до п. 10 Порядку N 68 передбачено, що друга частина реєстрів містить інформацію, зокрема, про: зазначену у заяві суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; дату узгодження територіальним органом ДФС зазначеної у заяві суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Отже, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01.04.2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

При цьому, у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку N 68, який діяв до 01.04.2017 року, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10.01.2017 року єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01.04.2017 року мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України. Водночас, з 01.04.2017 року передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Так, як вбачається з матеріалів справи, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 у справі №821/89/16, яка набрала законної сили 31.05.2016 р., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області, яким ФОП ОСОБА_1 зменшене бюджетне відшкодування із ПДВ за грудень 2015 року на 87178,0 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 43589,0 грн., прийняте за результати позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ згідно поданої 20.03.2015 р. податкової декларації із ПДВ № за лютий 2015 р.

Таким чином, судовим рішенням по справі №821/89/16, яке набрало законної сили, визнано право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2015 року у розмірі 87 178,00 грн. Разом з тим, як встановлено судом, питання щодо повернення позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ наразі відповідачем не вирішено. При цьому, відповідачем не надано суду доказів, які б перешкоджали контролюючому органу внести дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку - підприємця.

Посилання ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, що Управлінням Державної казначейської служби України у м. Херсоні вищезазначений висновок було повернуто без виконання з супровідним листом від 24.03.2017 N 06-31/250 з формальним посиланням на постанову КМУ від 17.00011 N 39, яка на той час була чинною, але не регламентувала порядок відшкодування ПДВ за рішенням судів, на переконання суду, не свідчить про належне виконання податковим органом свого обов`язку забезпечення права позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ, оскільки стягнення пені у даному випадку пов`язується саме з фактом порушення контролюючим органом строків відшкодування сум ПДВ з бюджету, а не з поверненням Управлінням Державної казначейської служби України у м. Херсоні без виконання вищевказаного висновку контролюючого органу, як це вказує податковий орган.

Згідно пункту 200.17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.

Відповідно до 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, оскільки сума податку на додану вартість, на яку позивач має право, у встановлені ПК України строки йому не відшкодована, вона набули статусу заборгованості бюджету, на яку, відповідно до наведених вище приписів ПК України, нараховується пеня. Крім того, не відшкодовані платнику податку протягом встановленого строку суми, вважаються бюджетною заборгованістю, за стягненням яких платник податку має право в будь-який момент після виникнення такої бюджетної заборгованості звернутися до суду та нарахувати пеню на суму такої заборгованості.

При цьому суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2020 року (справа N 280/4334/18), від 03 квітня 2020 року (справа N 814/496/16), від 26 березня 2020 року (справа N 808/1731/16), які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що податковий орган, як суб`єкт владних повноважень не довів належними й допустимим доказами правомірності своєї бездіяльності у спірних правовідносинах, а тому вимоги позивача про стягнення на його користь з Державного бюджету України пені за період з 01.11.2019 р. по 30.11.2020 р. включно за порушення строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 87 178,00 грн. є такими, що узгоджуються з вищевказаними приписами податкового законодавства.

Визначаючись з розміром суми пені за вказаний період, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить з наступних розрахунків.

За період з 01.11.2019 по 12.12.2019 року: 87178,00 грн. х 18,6 (тут і надалі данні взято з офіційного сайту НБУ https://bank.gov.ua/ua/monetary/stages/archive-rish) / 100 / 365 днів х 41 день = 1821,63 грн.

За період з 13.12.2019 по 30.01.2020 року: 87178,00 грн. х 16,2 (120% ставки НБУ) / 100 / 365 днів х 48 днів = 1857,25 грн.

За період з 31.01.2020 по 12.03.2020 року: 87178,00 грн. х 13,2 (120% ставки НБУ) / 100 / 365 днів х 41 день = 1292,62 грн.

За період з 13.03.2020 по 23.04.2020 року: 87178,00 грн. х 12 (120% ставки НБУ) / 100 / 365 днів х 41 день = 1175,11 грн.

За період з 24.04.2020 по 11.06.2020 року: 87178,00 грн. х 9,6 (120% ставки НБУ) / 100 / 365 днів х 48 днів = 1100,59 грн.

За період з 12.06.2020 по 30.11.2020 року: 87178,00 грн. х 7,2 (120% ставки НБУ) / 100 / 365 днів х 171 день = 2940,65 грн.

Таким чином, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача за порушення строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 01.11.2019 р. по 30.11.2020 р. становить 10187,865 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, доводів сторін, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позивачем доведено правомірність своїх вимог про стягнення з Державного бюджету України пені за порушення строків бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 10187,85 грн., у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.

Вимоги позивача щодо стягнення з Державного бюджету України пені за порушення строків бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 159,99 грн. (10347,84 грн. - 10187,85 грн.) не знайшли свого обґрунтування, а тому задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача сплаченого нею судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 827,77 грн. з ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань, оскільки протиправні дії вказаного органу стали підставою для виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пеню за порушення строків бюджетного відшкодування за період з 01.11.2019 р. по 30.11.2020 р. включно у розмірі 10187,85 грн. (десять тисяч сто вісімдесят сім грн. 85 коп.).

В частині стягнення з Державного бюджету України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пені за порушення строків бюджетного відшкодування за період з 01.11.2019 р. по 30.11.2020 р. включно у розмірі 159,99 грн. (сто п`ятдесят дев`ять грн. 99 коп.) - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 827,77 грн. (вісімсот двадцять сім гривень 77 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 111030300