Справа № 520/10683/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

20 січня 2021 року № 520/10683/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Легостаєвої К.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Міністерства юстиції України - Акмаєва А.В.,

представника відповідача - Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Чубур І.Д.,

розглянувши в підготовчому відкритому засіданні клопотання представника Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі по адміністративній справі за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Міністерства юстиції України та органу контролю - Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проведення перевірки ОСОБА_1 протиправними;

- зобов`язати Міністерство юстиції України та орган контролю - Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати доручення на проведення перевірки та посвідчення на проведення перевірки та перенести позапланову перевірку арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року у справі №520/12163/2020 ухвалено, зокрема, об`єднати в одне провадження адміністративні справи №520/12163/2020 та №520/10683/2020; присвоєно об`єднаній адміністративній справі загальний №520/10683/2020; подальший розгляд та вирішення адміністративних позовів здійснювати у межах об`єднаної адміністративної справи №520/10683/2020.

Ухвалою суду від 05.10.2020 ухвалено, зокрема, розгляд справи за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії здійснювати за правилами загального позовного провадження; замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; у зв`язку з заміною судового засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та задоволенням клопотання позивача про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи, призначено підготовче засідання

Ухвалою суду від 19.10.2020 року у справі №520/13974/2020 ухвалено, зокрема, об`єднати в одне провадження адміністративні справи №520/13974/2020 та №520/10683/2020; присвоїти об`єднаній адміністративній справі загальний №520/10683/2020; подальший розгляд та вирішення адміністративних позовів здійснювати у межах об`єднаної адміністративної справи №520/10683/2020.

Відтак, враховуючи ухвали суду від 17.08.2020 року по справі №520/10683/2020, від 15.09.2020 року у справі №520/12163/2020 та від 19.10.2020 року у справі №520/13974/2020, розгляд справи здійснюється щодо позовних вимог Арбітражного керуючого ОСОБА_1 :

- визнати дії Міністерства юстиції України та органу контролю - Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проведення перевірки ОСОБА_1 протиправними;

- зобов`язати Міністерство юстиції України та орган контролю - Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати доручення на проведення перевірки та посвідчення на проведення перевірки та перенести позапланову перевірку арбітражного керуючого ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України зі складання акту №24 від 19.08.2020 року про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні перевірки;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 14 вересня 2020 р. про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2536/7 від 21.09.2020 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження.

Через канцелярію суду від представника Міністерства юстиції України надійшло про закриття провадження у справі, в якому останній з урахуванням доповнень до клопотання про закриття провадження у справі просить закрити провадження у справі. В обґрунтування поданого до суду клопотання вказано, що оскаржувані позивачем доручення та посвідчення органу контролю не є правовими документами, які безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів правових відносин, та відповідно не є актами індивідуальної дії у розумінні положень ч.1 ст. 17 КАС України, а отже не можуть бути предметом спору. При цьому, представником відповідача вказано, що доручення та посвідчення територіального органу Мін`юсту на проведення перевірки є внутрішніми організаційно-розпорядчими документами органу контролю. Складання таких документів є частиною процесу реалізації суб`єктом владних повноважень наданих йому чинним законодавством повноважень, а результатом реалізації цих повноважень, у разі виявлення порушень, є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для особи. В контексті спірних правовідносин таким рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України є рішення органу з питань банкрута про накладення на арбітражною керуючого» дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 23 Кодексу України з процедур банкрутства, яке породжує правові наслідки для арбітражного керуючого і є предметом судового оскарження. Позивачем не вказано на те, яким чином оскаржувані ним доручення та посвідчення порушують його права, свободи чи охоронювані законом інтереси, тобто відсутній причинно-наслідковий зв`язок між оскаржуваними діями суб`єкта владних повноважень та порушенням конкретних (індивідуальних) прав позивача, що свідчить про передчасність позову. Також, представником відповідача вказано, що позиція щодо можливості оскарження акту перевірки висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 20.05.2020 у справі № 806/2421/16, де викладено висновок стосовно того, що акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС. Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. При цьому, представником відповідача вказано, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта. На підставі акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 19.08.2020 № 24 на арбітражного керуючого ОСОБА_1 наказом Міністерства юстиції України від 21.09.2020 №2536/7 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження, а отже оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо складання акту перевірки, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, зокрема наказу Міністерства юстиції України про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Позивача в судове засідання прибув, під час обговорення заявленого представником відповідача клопотання вказав, що позовні вимоги в цій частині не підтримує.

Представник відповідача Міністерства юстиції України в судове засідання прибув, подане до суду клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання прибув, під час обговорення заявленого клопотання підтримав його.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Під час розгляду справи встановлено, що на підставі листів Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 12.02.2020 № 49/1589-32-20/21.1, від 25.02.2020 № 75/5041-33-20/21.1, від 23.03.2020 № 126/20495-61-20/21.1 Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) видало доручення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 16.06.2019 № 29 та посвідчення на проведення позапланової діяльності арбітражного керуючого від 16.06.2019 № 25.

Зі змісту доручення вбачається, що Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) видало голові комісії - головному спеціалісту відділу банкрутства Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Усенко С.О., та члену комісії - головному спеціалісту відділу банкрутства Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Боруті І.В. доручення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 у строк з 14.07.2020 до 20.07.2020.

Під час розгляду справи встановлено, що також посадовими особами відповідача було складено акт №24 від 19.08.2020 року про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні перевірки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 року №228 затверджено Положення про Міністерство юстиції України (далі - Положення №228), відповідно до пункту якого Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України є державним органом з питань банкрутства.

Пунктами 3, 10 Положення №228 визначено, що Міністерство юстиції України здійснює державну політику з питань банкрутства у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Відповідно до пп.50 п.4 Положення №228 Міністерство юстиції України відповідно до покладених на нього завдань: здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Положеннями ст. 3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що державний орган з питань банкрутства сприяє створенню організаційних, економічних, інших умов, необхідних для реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у тому числі процедур банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п`ятдесят відсотків; організовує систему підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); установлює вимоги для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); здійснює інші передбачені законодавством повноваження.

Відповідно до ст.3 України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено повноваження державного органу з питань банкрутства, прямо не передбачено право Міністерства юстиції України здійснювати контроль за діяльністю арбітражних керуючих, проте, перелік повноважень не є вичерпним, зокрема, відповідно до абзацу 10 частини першої статті 3 Закону державний орган з питань банкрутства може здійснювати інші передбачені законодавством повноваження.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5, (далі Порядок №1284/5) контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі арбітражний керуючий) здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства. Мін`юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

Пунктом 1.4 Порядку №1284/5 визначено, що цей Порядок встановлює процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов`язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пунктів 2.1-2.2 Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

При цьому, суд зазначає, що згідно з пунктами 9-12 Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 06 грудня 2019 року № 3928/5, (далі - Порядок № 3928/5) позапланову перевірку проводить територіальний орган Мін`юсту за наявності згоди Мін`юсту на її проведення.

У разі надходження на адресу територіального органу Мін`юсту звернення фізичної чи юридичної особи щодо невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган Мін`юсту надсилає відповідне звернення до Мін`юсту для вирішення питання щодо надання згоди на проведення позапланової перевірки.

Мін`юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, якщо з таких звернень вбачається необхідність здійснення додаткового контролю з боку органу контролю, проводить позапланову перевірку або погоджує проведення позапланової перевірки територіальному органу Мін`юсту.

Згода Мін`юсту на проведення позапланової перевірки надається територіальному органу Мін`юсту листом структурного підрозділу Мін`юсту, що забезпечує реалізацію повноважень державного органу з питань банкрутства, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 3928/5 на підставі доручення на проведення перевірки, зокрема, оформлюється посвідчення на проведення перевірки, яке підписує керівник структурного підрозділу Мін`юсту чи керівник територіального органу Мін`юсту/заступник керівника територіального органу Мін`юсту або особа, яка виконує його обов`язки.

Посвідчення на проведення перевірки реєструється в журналі обліку посвідчень па проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих, сторінки якого нумеруються, прошнуровуються та скріплюються печаткою.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що доручення та посвідчення територіального органу Мін`юсту на проведення перевірки є внутрішніми організаційно-розпорядчими документами органу контролю та складання таких документів є частиною процесу реалізації суб`єктом владних повноважень наданих йому чинним законодавством повноважень.

Водночас, суд наголошує, що позапланові невиїзні перевірки є видом контролю арбітражних керуючих, який здійснюється Міністерством юстиції України як державним органом з питань банкрутства та за його дорученням головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства у визначених законодавством випадках.

Згідно з пунктом 3.1 Порядку №1284/5 голова та члени комісії мають право під час проведення перевірки складати акти, які фіксують факти, пов`язані з організаційними питаннями стосовно проведення перевірки, необхідності її продовження чи неможливості її проведення.

Акт перевірки, у якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, і не є правовим документом, який безпосередньо породжує певні правові наслідки для суб`єктів правових відносин. Висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Акт перевірки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому цей акт не може бути предметом спору.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства про банкрутство арбітражним керуючим, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка викладення висновків перевірки може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення прийнятого на підставі такого акта.

Складання акту перевірки є частиною процесу реалізації суб`єктом владних повноважень наданих йому чинним законодавством повноважень, а результатом реалізації цих повноважень, у разі виявлення порушень, є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для особи.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії, пов`язані з включенням до акта висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доручення, посвідчення та акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.

Відтак, висновки акту не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення діяльності арбітражного керуючого, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 року по справі №804/3819/17 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 року по справі №806/2421/16.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що позивачем не надано до суду доказів порушення його прав вказаними дорученням на проведення перевірки, посвідченням на проведення перевірки, а також діями зі складання акту №24 від 19.08.2020 року про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні перевірки.

Водночас суд зазначає, що відповідно до приписів ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.03.2018 року по справі №800/414/17 вказано, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто поняття стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Отже, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, суд зазначає, що доручення на проведення перевірки, посвідчення на проведення перевірки, а також дії зі складання акту №24 від 19.08.2020 року про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні перевірки не є такими, що породжують для позивача права або обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на обставини справи та повідомлення позивачем суду власної позиції стосовно заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог позивача про зобов`язання Міністерства юстиції України та органу контролю - Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати доручення на проведення перевірки та посвідчення на проведення перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 та про визнання протиправними дій Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України зі складання акту №24 від 19.08.2020 року про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні перевірки, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання представника Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі- задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про зобов`язання Міністерства юстиції України та органу контролю - Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати доручення на проведення перевірки та посвідчення на проведення перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 та про визнання протиправними дій Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України зі складання акту №24 від 19.08.2020 року про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_1 в проведенні перевірки.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 26 січня 2021 року.

Суддя Мельников Р.В.