Справа № 638/17453/20
Суддя: Латка І. П.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Повадження № 2-а/638/131/21
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка В.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач інспектор УПП в Харківській області капітан поліції Шинкаренко Євгеній Юрійович,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у залі суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області капітана поліції Шинкаренко Євгенія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до інспектора УПП в Харківській області капітана поліції Шинкаренко Євгенія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,в обґрунтування якого вказав, що 07 грудня 2020 року відповідачем стосовно позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України, відповідно до якої позивач 07 грудня 2020 року о 16 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.3 (подвійна суцільна), а саме здійснив поворот. Під час складання постанови позивач пояснив, що не порушував вимоги Правил дорожнього руху та здійснив розворот після того як попередній автомобіль закінчив розворот в аналогічному напрямку, та відразу почав маневр. На вказаній ділянці дорого є розрив суцільної лінії та позивач здійснив розворот на даній ділянці проїзної частини.

ОСОБА_1 вважає, що дана постанова є необгрунтованою, такою, що не відповідає дійсним обставинам, винесена із порушенням вимог діючого законодавства, зазначивши, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Позивач зазначає, що він не вчиняв викладеного в постанові правопорушення, при винесення постанови інспектором не зібрано доказів протилежного. При цьому, в розділі постанови, який передбачає можливість вказівки на докази, на підставі яких прийнято рішення, відсутні будь-які записи про дослідження інспектором будь-яких доказів по справі.

Позивач просив суд скасувати постанову інспектора УПП в Харківській області капітана поліції Шинкаренко Євгенія Юрійовича, серії ДП18 № 672943 від 07 грудня 2020 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Копію ухвали про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із копіями доданих до неї документів інспектор УПП в Харківській області капітан поліції Шинкаренко Євгеній Юрійович отримав 31 грудня 2020 року, про що свідчить роздруківка підтвердження про відправлення зазначених документів на офіційну електронну адресу місця роботи відповідача.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звертаючись із позовною заявою позивач не погоджується з обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові серії ДП18 № 672943 від 07 грудня 2020 року, посилаючись на те, що постанова є необгрунтованою, такою, що не відповідає дійсним обставинам, винесена із порушенням вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора УПП в Харківській області капітана поліції Шинкаренко Євгенія Юрійовича серії ДП18 № 672943 від 07 грудня 2020 року, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 205 грн у зв`язку з тим, що водій керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.3 (подвійна суцільна), а саме здійснив розворот, чим порушив п. 8.7 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Крім того, ч. 3 ст. 79 КАС України зобов`язує відповідача надати всі наявні у нього докази разом із поданням відзиву.

Відповідачем відзив на позовну заяву у встановленому законом порядку не подавався, а тому у відповідності до ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Отже, в даному випадку суд відповідно до ч. 5 ст. 77, ч. 3 ст. 205, ст. 286 КАС України розглядає справу на підставі тих доказів, які надані суду сторонами.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 7 оскаржуваної постанови до неї додається відео з реєстратора.

Як зазначалось вище, копію ухвали про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із копіями доданих до неї документів інспектор УПП в Харківській області капітан поліції Шинкаренко Євгеній Юрійович отримав 31 грудня 2020 року. Проте, відповідач відзив на позовну заяву не подав та не надав матеріали, на підставі яких ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем не доведено, оскільки відповідачем суду не було надано жодних доказів правопорушення.

Суд зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем не доведено. Зокрема, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин скоєного правопорушення.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем всупереч вказаному вище не надано належних, достатніх та допустимих доказів того, що позивач за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, порушив пункт 8.7 Правил дорожнього руху України, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

За таких обставин, відповідачем не доведено, що у діях позивача 07 грудня 2020 року був наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова серії ДП18 № 672943 від 07 грудня 2020 року, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, тому накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є необґрунтованим, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 205 грн, підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час подання позову був сплачений судовий збір в сумі 420,40 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 23 грудня 2020 року. Таким чином, враховуючи факт задоволення позовних вимог вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області.

Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до інспектора УПП в Харківській області капітана поліції Шинкаренко Євгенія Юрійовича, місце роботи за адресою: вул. Шевченка, буд. 315, м. Харків, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити повністю.

Постанову інспектора УПП в Харківській області капітана поліції Шинкаренко Євгенія Юрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 672943 від 07 грудня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Харківській області, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 315-А, м. Харків, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 січня 2021 року.

Суддя І.П. Латка