Справа № 460/6671/20
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 січня 2021 року м. Рівне №460/6671/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивачів: представник Колтонюк Ю.В.,

відповідача: представник не прибув,

третьої особи відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
доМіністерства внутрішніх справ України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління поліції охорони у Волинській області
про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 особисто та в інтересах ОСОБА_2 звернулась до адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача - Міністерства внутрішніх справ України, яке оформлене висновком від 07.07.2020, про відмову в призначенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги внаслідок смерті ОСОБА_3 , пов`язаної із захворюванням, отриманим при виконанні обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

-зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу внаслідок смерті ОСОБА_3 , перерахувати цю одноразову грошову допомогу Управлінню поліції охорони у Волинській області для наступної виплати цих грошових коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є членами сім`ї ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 мав статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ої категорії та інваліда війни 2-ї групи. Причиною його смерті стало захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується експертним висновком. Таким чином, позивачі мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п.15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", ч.4 ст.23 Закону України "Про міліцію", пп.1 п.3 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850. Всупереч наведеному, відповідачем 07.07.2020 прийнято рішення про відмову у призначенні вказаної грошової допомоги. Відповідач вважав, що оскільки ОСОБА_3 був звільнений зі служби 30.06.1994, отже на час смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , на службі в органах внутрішніх справ не перебував та жодних службових обов`язків не виконував. На переконання позивачів, МВС України невірно здійснило тлумачення норм права про одноразову грошову допомогу, внаслідок чого вони неправомірно позбавлені права на її одержання. Крім того зазначав, що висновки відповідача про відсутність у них права на отримання одноразової грошової допомоги як членів сім`ї загиблого працівника міліції не відповідають вимогам Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 №850. Просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 14.09.2020 відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання на 09.11.2020 на 10:15 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції про те, що для підставами для отримання спірної допомоги є одночасна сукупність наступних умов: 1) загибель (смерть) сталася під час перебування особи на службі в органах внутрішніх справ; 2) загибель (смерть) сталася з працівником міліції під час виконання ним службових обов`язків. Вказав, що ОСОБА_3 був звільнений з органів внутрішніх справ 30.06.1994, відповідно, на момент смерті не перебував на службі і не виконував жодних службових обов`язків, а тому норми Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 №850 щодо нього не застосовуються. Тому, з покликанням на позицію Шостого апеляційного адміністративного суду, викладену у постанові від 25.02.2020 в справі №620/2396/19, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 в справі №1.380.2019.004650, а також постанову Верховного Суду від 10.04.2019 в справі №822/220/18, просив повністю відмовити у задоволенні позову(а.с.48-55).

Ухвалою суду від 09.11.2020 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 07.12.2020 на 14:30 год.

Ухвалою суду від 07.12.2020 розгляд справи відкладено до 18.01.2021 до 10:30 год.

У судовому засіданні, призначеному на 18.01.2021, представник позивачів позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові. Просив повністю задовольнити позовні вимоги.

У судове засідання, призначене на 18.01.2021, представник відповідача та представник третьої особи не прибули. Про дату, місце і час судового засідання повідомлялися належним чином. У відповідності до вимог ст.205 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за даною явкою.

Заслухавши пояснення представника позивачів, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

Матеріалами справи стверджено і сторони не заперечують, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді командира відділення батальйону міліції ВДСО при Луцькому міському відділі внутрішніх справ УВС Волинської області та звільнений з посади 30.06.1994 наказом № 28 о/с відповідно до п.63 "б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, у запас Збройних Сил, з постановкою на військовий облік (а.с.13).

ОСОБА_3 з 22.06.1994 мав статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ої категорії (а.с.12).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 , виданим 06.08.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 06.08.2011, актовий запис № 493. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого 10.10.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №1209, батьки: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 (а.с. 9).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджено свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 , виданим 10.08.2016 виконавчим комітетом Бокіймівської сільської ради Млинівського району Рівненської області (а.с.11).

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 25.01.2019 №1752 з приводу смерті ОСОБА_3 , захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.15).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №460/2258/19, що набрало законної сили 21.01.2020, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління поліції охорони у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути по суті матеріали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та прийняти рішення з питань виплати одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. (а.с.16-18).

20.02.2020 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи на виконання зазначеного судового рішення (а.с.19, 20).

Постановою державного виконавця від 05.05.2020 відкрито виконавче провадження №61952705 з виконання виконавчого листа №460/2258/19 від 20.02.2020 (а.с.21).

07.07.2020 відповідачем прийнято та затверджено Висновок за результатами розгляду матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_1 (а.с.22-24, 60-65; далі - Висновок).

Зазначеним Висновком позивачам відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок смерті ОСОБА_3 , пов`язаної із захворюванням, отриманим при виконанні обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбаченої Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 №850. Вкаазно, що для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) працівника міліції має бути дотримано таку сукупність обставин: загибель (смерть) сталася під час перебування особи на службі в органах внутрішніх справ; 2) загибель (смерть) сталася з працівником міліції під час виконання ним службових обов`язків. При цьому, у Висновку роз`яснено, що додана до заяви ОСОБА_1 копія експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії Чорнобильській АЕС, щодо причинного зв`язку захворювання ОСОБА_3 , що призвело до смерті, є підставою для виплати одноразової компенсації у зв`язку з втратою годувальника згідно з Порядком виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян від 26.10.2016 №760.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції було врегульовано ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-XII (далі - Закон України "Про міліцію") та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 у № 850 (далі - Порядок №850).

Відповідно до вимог ст.23 Закону України "Про міліцію" у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків сім`ї загиблого (померлого), його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого).

Пункт 6 Порядку №850 передбачає, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається грошова допомога, подають за останнім місцем проходження служби працівником міліції заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання грошової допомоги, а в разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату грошової допомоги за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов.

До заяви додаються копії:

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) працівника міліції, зокрема про те, що вона не пов`язана з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства, за формою, що затверджується МВС;

постанови відповідної військово-лікарської комісії про визначення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), що спричинило смерть працівника міліції;

свідоцтва про смерть працівника міліції;

свідоцтва про народження працівника міліції - для виплати грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого) з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

свідоцтва про народження дитини - для виплати грошової допомоги дитині;

документів членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), що підтверджують реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної в місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми працівника міліції);

рішення суду, нотаріально посвідченого правочину або довідки органу місцевого самоврядування, що підтверджує факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

- витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

- витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції (п.8 Порядку №850).

МВС в місячний строк після надходження зазначених у п.8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п.14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9 Порядку №850).

Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (п.10 Порядку №850).

Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ (п.11 Порядку №850).

Згідно з п.13 Порядку №850 працівник міліції, а в разі його загибелі (смерті) - члени його сім`ї, батьки та утриманці можуть пред`явити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.

Положеннями п. 14 Порядку №850 визначено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Разом з тим, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

З аналізу наведених положень чинного законодавства слідує, що правовою підставою для виплати одноразової грошової допомоги, передбачено ст.23 Закону України "Про міліцію" та пп.1 п.3 Порядку №850 є одночасна сукупність наступних умов: 1) загибель (смерть) сталася під час перебування особи на службі в органах внутрішніх справ; 2) загибель (смерть) сталася з працівником міліції під час виконання ним службових обов`язків.

Міністерство внутрішніх справ України є визначеним законом суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок прийняти рішення про призначення або у випадках, передбачених п.14 Порядку № 850, про відмову в призначенні грошової допомоги.

Як встановлено судом, долученим до матеріалів справи експертним висновком від 25.01.2019 №152 підтверджено причино-наслідковий зв`язок між смертю ОСОБА_3 та захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Суд зауважує, що Порядком виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 №760, зокрема, передбачено виплату одноразової компенсації, у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дружині чи чоловікові в разі, коли вони не одружилися вдруге, сім`ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті.

При цьому, правовою підставою для виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого працівника міліції, передбаченої ст.23 Закону України "Про міліцію" та пп.1 п.3 Порядку №850 є обставина того, що загибель (смерть) сталася під час перебування особи на службі в органах внутрішніх справ; загибель (смерть) сталася з працівником міліції під час виконання ним службових обов`язків.

Разом з тим, судом також встановлено, що з органів внутрішніх справ ОСОБА_3 був звільнений 30.06.1994, а помер - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тобто, від дати звільнення зазначеної особи зі служби в до дня його смерті минуло 22 роки.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що члени сім`ї померлого ОСОБА_3 не мають права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до вимог пп.1 п.3 Порядку №850, оскільки його смерть настала не під час перебування особи на службі в органах внутрішніх справ та не під час виконання ним службових обов`язків.

Отже, спірний висновок від 07.07.2020, за результатами розгляду документів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - жінки та дочки пенсіонера органів внутрішніх справ із числа колишніх працівників міліції охорони, прийнято відповідачем в межах наданих законом повноважень, а тому відсутні підстави для його скасування.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, буд.10, м. Київ 24, 01024, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління поліції охорони у Волинській області (вул. Б. Хмельницького, буд.37, м. Луцьк, 43025, ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27 січня 2021 року.

Суддя С.А. Борискін