Справа № 580/6034/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року справа № 580/6034/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

29 грудня 2020 року до суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23), в якому просить:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження максимальним розміром пенсії, перерахованої позивачу;

2) зобов`язати відповідача виплачувати позивачу перераховану пенсію в розмірі 60% від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Черкаської області від 15.10.2020 №21-593вих20, а саме 42005,60 без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами з 01.10.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 30.06.2004 до 29.05.2020 перебувала на публічній службі в органах прокуратури. Позивачу з 15.04.2020 безтерміново встановлена ІІ група інвалідності. Згідно з довідкою Черкаської обласної прокуратури від 15.10.2020 №21-593вих20, розмір заробітної плати для перерахунку пенсії, розрахованої за посадою начальника відділу обласної прокуратури на виконання рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року 6-р/2020, становить 70009,34 грн. З зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати, 04.11.2020 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії, згідно з положеннями ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру». Згідно з протоколом перерахунку пенсії від 09.11.2020, визначено, що загальний процент розрахунку пенсії від заробітку становить 60, розмір пенсії позивачки з надбавками складає 42005,6 грн. Проте, листом від 16.12.2020 №2300-0305-8/63917 відповідач повідомив позивачку, що з 01.10.2020 відповідно до наданої нею довідки Черкаської обласної прокуратури від 15.10.2020 №21-593вих 20 їй перераховано пенсію з 01.10.2020. Та розмір пенсії після проведеного перерахунку складає 17120,00 грн. (із застосування обмеження граничного розміру). Дії Відповідача щодо обмеження виплати призначеної їй пенсії максимальним розміром позивач вважає протиправними, як такі, що вчиненні не на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, поза метою, для якої такі повноваження надані, з порушенням засад добросовісності та розсудливості.

Ухвалою суду від 04.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами.

18.01.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020, у позивача виникло право звернутись за перерахунком пенсії в порядку, визначеному частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Частиною 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. відповідачем з 01.10.2020 проведено перерахунок пенсії позивача. Розмір пенсії після перерахунку склав 17120,00 грн. (70009,34 грн*60%=42 005,60 грн. із застосуванням обмеження максимальним розміром (1712.00 грн. (прожитковий мінімум)*10=17120,00). Вважав, що оскільки механізм перерахунку пенсії працівника прокуратури був змінений з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення від 26.03.2020, при перерахунку пенсії не можуть не бути враховані положення закону щодо максимального розміру пенсії.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

15.10.2020 Черкаською обласною прокуратурою видано позивачу довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій №21-593вих 20, якою зазначено, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року N 6-р/2020 станом на 11.09.2020 розмір заробітної плати за посадою начальника відділу прокуратури області становить 70 009,34 грн.

Отримавши вказану довідку, позивачка звернулась до відповідача із заявою від 04.11.2020, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії з 01.10.2019, виходячи з розміру заробітної плати, вказаної в довідці.

Однак, відповідач листом від 16.12.2020 №2300-0305-8/63917 повідомив позивача, що з 01.10.2020 відповідно до наданої нею довідки Черкаської обласної прокуратури від 15.10.2020 №21-593вих 20 їй перераховано пенсію з 01.10.2020. Та розмір пенсії після проведеного перерахунку складає 17 120,00 грн. (70 009,34*60% із застосування обмеження граничного розміру).

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; організація і діяльність прокуратури (п.п. 6, 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України).

14 жовтня 2014 року Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про прокуратуру» (надалі - Закон № 1697-VII), який набув чинності, окрім окремих положень, з 15.07.2015.

Питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури було визначено у статті 86, а питання визначення розміру та складових заробітної плати прокурорів - у статті 81 цього Закону № 1697-VII.

Початкова редакція положень ч. 20 ст. 86 Закон України «Про прокуратуру» (від 14.10.2014 № 1697-VII) передбачала порядок перерахунку пенсій працівника прокуратури.

Початкова редакція частини 15 статті 86 Закону № 1697-VII містила друге речення, відповідно до якого «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність».

Згідно з п. 42 ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII (тобто іще до моменту набрання чинності Законом «Про прокуратуру») внесено зміни до частини 20 статті 86 цього Закону № 1697-VII, які набули чинності з 25.04.2015 та оновлена редакція цієї норми передбачала, що «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Згідно п. 16 Розділу ІІІ Закону № 76-VIII зобов`язано, Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону. За таких обставин, Уряд був зобов`язаний прийняти нормативно-правовий акт, який регулює порядок перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, до 01.02.2015. Проте така постанова Кабінетом Міністрів України прийнята не була.

За таких обставин, законодавець виключив порядок перерахунку пенсій прокурорам, який був визначений у початковій редакції частині 20 статті 86 Закону № 1697-VII.

Та тривалий час нормативного врегулювання порядку перерахунку пенсій прокурорам не існувало.

Натомість частина 15 статті 86 Закону № 1697-VII, яка визначала максимальний розмір пенсій, неодноразово редагувалась. Зокрема, Законами України від 02.03.2015 № 213-VIII, від 24.12.2015 р. N 911-VIII, від 06.12.2016 р. N 1774-VIII, від 19.12.2017 р. N 2249-VIII.

Чинна на даний час редакція частини 15 статті 86 Закону № 1697-VII, містить 6 абзаців. Та перше речення абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-VII зазначає: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.»

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року у справі №826/15466/16, залишеним в силі постановою Верховного суду від 15.08.2019, визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо невиконання пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII). Зобов`язано КМУ забезпечити прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Рішенням Конституційного суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 визнано неконституційними положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Встановлено, що частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції.

Таким чином, норма, яка визначає порядок перерахунку пенсій працівників прокуратури набула чинності з 13.12.2019.

На час призначення позивачу вперше пенсії за ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» умови оплати праці працівників прокуратури були урегульовані постанови КМУ від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». Згідно з додатку №2 вказаної постанови, в редакції, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657, було передбачено, що місячний посадовий оклад за посадою начальника відділу для областей І групи 7210 грн.

В свою чергу, положення статті 81 Закону № 1697-VII розмір заробітної плати прокурорів визначала у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зі збільшенням на відповідні коефіцієнти для прокурорів обласної та Генеральної прокуратури, прокурорів, які обіймають в органах прокуратури адміністративні посади.

В той же час, Законом України від 28.12.2014 р. N 79-VIII Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу доповнено п. 26, у відповідності до якого, зокрема, норми статті 81, частин шістнадцятої, сімнадцятої, вісімнадцятої статті 86, пунктів 13, 14 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Конституційного суду України від 26 березня 2020 року N 6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 2 резолютивної частини цього рішення, положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином відновлено дію статті 81 ЗУ «Про прокуратуру» в частині визначення розміру та складових заробітної плати прокурорів саме цим Законом.

19.09.2019 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-IX, що набув чинності з 25.09.2019.

Вказаним Законом, зокрема, змінено редакції статей 7, 10 Закону України «Про прокуратуру» (№ 1697-VII), положення яких в редакції Закону № 113-IX визначають, що систему прокуратури України становлять: 1) Офіс Генерального прокурора; 2) обласні прокуратури; 3) окружні прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура (частина 1 статті 7); у системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура (частина 1 статті 10).

Стаття 81 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону від 19.09.2019 № 113-IX визначає порядок обрахунку заробітної плати саме для працівників Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур.

Згідно з наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414, днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11 вересня 2020 року.

Відтак, з 11.09.2020 положення статті 81 Закону № 1697-VII почали застосовуватись до прокурорів, що працюють у обласних прокуратурах.

Зважаючи на те, що розмір посадового окладу позивача був значно збільшений у порівнянні зі встановленим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 (46 160 проти 7 210), Черкаською обласної прокуратурою 15.10.2020 надано позивачу довідку для перерахунку пенсії.

Таким чином, позивач, згідно з положеннями ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» набув право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати з 01.10.2020 (з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали відповідні обставини).

Правовідносини щодо призначення (ч. 2 ст. 81 Закону № 1697-VII) та перерахунку пенсії (ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII) є різними за змістом та не можуть бути ототожнені.

При цьому, джерелом права, що визначає порядок і умови перерахунку пенсії є саме частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII.

Вказана норма, в редакції, що відновлена на виконання рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 передбачає:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Умови та складові заробітної плати працівників прокуратури визначені у статті 81 Закону № 1697-VII.

Отже положення першого речення частини 20 ст. 86 Закону № 1697-VII підлягають застосуванню у системному зв`язку саме зі статтею 81 цього ж Закону № 1697-VII, то якої і відсилають.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру», заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за:

1) вислугу років;

2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру» посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

У відповідності до частини 4 цієї ж статті посадові оклади прокурора обласної прокуратури установлюється пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом 1,2.

Пунктом 9 частини 5 статті 81 Закону № 1697-VII передбачено, що посадовий оклад за адміністративною посадою керівника підрозділу обласної прокуратури встановлюються розмірі 1,27 - 1,20 посадового окладу прокурора обласної прокуратури.

Згідно з наказом Генерального прокурора від 29.04.2020 №972ц коефіцієнт до посадового окладу на адміністративній посаді начальника самостійного відділу обласної прокуратури становить 1,22.

Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року складає 2102 гривні.

Суд провівши арифметичні розрахунки приходить до висновку, що посадовий оклад позивача за посадою начальника відділу обласної прокуратури з 11.09.2020 становить 46160 грн. (15*2102*1,2*1,22), а заробітна плата, з урахуванням надбавки за вислугу років (30%) та пропорційну частку (1/12) матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань складає 70009,34 грн.

Таким чином, під час судового розгляду підтверджено правильність розрахунку розміру заробітної плати позивача для перерахунку пенсії, що зазначений у довідці Черкаської обласної прокуратури від 15.10.2020 №21-593вих20, та саме такий розмір заробітної плати має враховуватись для перерахунку пенсії, як це передбачено аб. 1 ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII, статтею 81 цього ж Закону № 1697-VII.

Перше речення частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII чітко визначає базу для перерахунку пенсії, а саме відповідні складові заробітної плати працюючих прокурорів на момент виникнення права на перерахунок.

При цьому, положення ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII не передбачають жодного обмеження розміру пенсії, перерахованої на його виконання. Ця норма не містить застереження, до прикладу, що пенсії перераховуються на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, проте не більше певного розміру.

За таких обставин положення ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII та аб. 6 ч. 15 цієї ж статті є суперечливими.

Частина 15 статті 86 Закону № 1697-VII не може розглядатись як джерело права для визначення розміру перерахованих прокурорам пенсій. Оскільки на момент набрання нею чинності порядок перерахунку пенсій був нормативно неврегульований. А таким чином не можна поширити дію норми та правовідносини, яких не існує. Натомість після 13.12.2019 ні до ч. 20 статті 86, ні до ч. 15 цієї ж статті не вносились зміни, що містили б достатньо чітке і зрозуміле застереження щодо максимального розміру перерахованих прокурорам пенсій.

З практики Європейський суд з прав людини також слідує, що поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на їх конвенційні права (рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11, п. 170).

Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Сталою є практика Конституційного Суду України щодо визнання неконституційним закону у зв`язку з його невідповідністю критерію «якість закону», яка, зокрема, ґрунтується на відповідних підходах ЄСПЛ, в аспекті вимог і ціннісних орієнтирів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (до прикладу, рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2018 року № 7-р/2018, від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019)

Європейський суд з прав людини, коментуючи можливість двозначного тлумачення норм матеріального права як на користь особи, так і на користь держави, вказав: «Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника» ( рішення «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року).

Остаточними рішенням від 7 жовтня 2011 року у справі «Серков проти України» (заява № 39766/05) Європейським судом з прав людини порушення встановлено у зв`язку з тим, що, по-перше, відповідне національне законодавство не було чітким та узгодженим та, відповідно, не відповідало вимозі «якості» закону, що мало наслідком його суперечливе тлумачення Верховним Судом України, та, по-друге, незастосування судами, всупереч національному законодавству, підходу, який був би сприятливішим для заявника, коли у його справі законодавство припускало неоднозначне тлумачення.

У постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року, справа №805/4809/17-а наголошено, що у практиці, зокрема, адміністративного судочинства можна зустріти приклади застосування принципу in dubio pro tributario (пріоритет з найбільш сприятливим для особи тлумаченням норми права), який запозичено з кримінального судочинства та загальноприйнято розуміти наступним чином: у разі якщо норма закону або іншого нормативного акта, виданого на основі закону, або якщо норми різних законів або нормативних актів дозволяють неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків особи у її взаємовідносинах з державою (в особі відповідних суб`єктів владних повноважень), тлумачення такого закону здійснюється на користь особи (суб`єкта приватного права).

Про доцільність і виправданість застосування цього принципу, зокрема, у правовідносинах, що потрапляють у сферу правового регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції, йдеться також у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року, справа №420/1494/17, від 27 лютого 2018 року, справа №227/2360/17.

За таких обставин, до спірних правовідносин має застосовуватись саме частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, яка набула чинності з 13.12.2019, а не положення аб. 6 ч. 15 цієї ж статті, остання редакція якої набула чинності з 01.01.2017. Тлумачення цих норм має здійснюватися на користь особи, а не держави. Та відповідно до такого підходу, обмеження пенсій прокурорів максимальним розміром не застосовується для осіб, які звернулись за перерахунком пенсії.

Окрім того, на переконання суду, зі змісту положень частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» слідує, що конкретне грошове вираження перерахованої прокурору пенсії має залежати від його попередніх досягнень у роботі, що, відповідно впливають на розмір заробітної плати: зайняття адміністративної посади, тривалий стаж роботи, тощо. Працівник, який досягає вищої посади, виконує більш складні завдання, чи проявляє іншу успішність у праці, що обумовлює збільшення його заробітної плати, правомірно очікує, що це, в тому числі, відобразиться на його подальшому пенсійному забезпеченні. Проте, при зрівнянні всіх пенсій у межах максимального розміру, такі правомірні очікування не отримують реалізацію. Що знецінює попередню трудову діяльність працівника, та порушує засади прогнозованості у реалізації його прав.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають правові гарантії, правову визначеність і пов`язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Верховний суд у своїй практиці неодноразово звертався до аксіоми «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права» (до прикладу постанова Верховного Суду від 22.05.2019, справа № 234/3341/15-ц; від 05.02.2020 № 461/5171/18; від 22.08.2019 справа № 9901/826/18; від 31.10.2018 справа № 202/4494/16-ц).

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про необхідність врахування висновків Верховного Суду, що викладені у постановах від 02.05.2018, справа №704/87/17, від 31.07.2018, справа №206/257/17, від 17.01.2019, справа №161/713/17, від 15.05.2019, справа №554/4191/17, від 21.11.2019, справа №161/14321/16, зважаючи на таке.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію, відповідно до якої подібними правовідносинами є такі, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (постанови від 16 травня 2018 року у справі № 910/5394/15-г; 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16; 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11; 16 січня 2019 року у справі №757/31606/15-ц; 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19).

Враховуючи, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішень від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 та від 26 березня 2020 року N 6-р/2020 відбулась істотна зміна нормативного регулювання порядку та підстав перерахунку прокурорам пенсій, слідує, що правовідносини у даній справі та справах, на які посилається відповідач, не є подібними.

Тому суд приходить до переконання, що пенсія, перерахована позивачці на виконання рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року N 6-р/2020, не підлягає обмеженню максимальним розміром.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність дій щодо обмеження перерахованої позивачці пенсії максимальним розміром, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії, перерахованої ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) перераховану пенсію в розмірі 60% від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Черкаської обласної прокуратури від 15.10.2020 №21-593вих20, а саме 42005,60 без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами з 01.10.2020.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Повний текст рішення складений 29.01.2021.

Суддя В.П. Тимошенко