Справа № 200/5390/20-а
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2021 року

Київ

справа №200/5390/20-а

адміністративне провадження №К/9901/898/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року в справі №200/5390/20-а за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Прокуратури Донецької області, у якому просила:

- стягнути вихідну допомогу при звільненні у сумі 30345,21 грн;

- стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

04 січня 2021 року до Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року в справі №200/5390/20-а.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року встановлено, що її прийнято в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, повний текст якої складено цього ж дня. Тобто останнім днем строку на її касаційне оскарження є 10 грудня 2020 року.

Касаційну скаргу надіслано 04 січня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржниця порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його таким: про існування оскаржуваного судового рішення дізналася 28 грудня 2020 року із Єдиного державного реєстру судових рішень, копію якого не отримувала; перебувала на лікарняному. На підтвердження указаної обставини долучено копію листка непрацездатності, у якому міститься інформація про те, що у період з 01 по 16 грудня 2020 року скаржниця перебувала на лікарняному.

Водночас доказів на підтвердження поважних причин, які б перешкоджали зверненню скаржниці до Суду у період із 17 грудня 2020 року до 04 січня 2021 року, не додано.

Щодо доводів скаржниці про те, що про існування постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року дізналась 28 грудня 2020 року, слід зазначити що згідно з відомостями Єдиного Державного реєстру судових рішень указане судове рішення було оприлюднено 12 листопада 2020 року.

Суд звертає увагу скаржниці на те, що він позбавлений можливості перевірити доводи про ненаправлення їй копії судового рішення, оскільки відповідні докази містяться у матеріалах справи, яка витребовується Судом лише у разі відкриття касаційного провадження в справі.

Належним доказом на підтвердження поважної причини пропуску строку на касаційне оскарження також може бути конверт, яким направлялася копія постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року, або довідка відділення поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» про дату вручення такого поштового відправлення.

З урахуванням наведеного Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Водночас скаржницею у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, а також не наведено які саме порушення норм матеріального чи процесуального права допущені судами, із зазначенням конкретної норми права (пункт, частина, стаття) закону або іншого нормативно-правового акта.

Доводи скаржниці зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржниці строку для усунення її недоліків шляхом надіслання до суду касаційної інстанції: заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів; нової редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Керуючись статтями 248, 329, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року і постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року в справі №200/5390/20-а.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року в справі №200/5390/20-а залишити без руху.

Надати скаржниці строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко