Справа № 520/7695/2020
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 р.Справа № 520/7695/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.07.20 року по справі № 520/7695/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 20 лютого 2020 року № Ф-1154-54.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2013 року у справі №820/9701/13-а, яка набрала законної сили 21.01.2014 року, припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , звернуто постанову до негайного виконання. Втім, запис про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань лише 16.04.2020 року за № 4006005. Позивач зазначає, що з 02 грудня 2013 року (день постановлення рішення суду) жодним органом не проводились перевірки діяльності позивача як суб`єкта господарювання, в тому числі щодо видів підприємницької діяльності та отриманих доходів. 20 лютого 2020 року ГУ ДПС у Харківській області на підставі ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" складено та надіслано на адресу зареєстрованого місця проживання позивача вимогу № Ф-1154-54, якою повідомлено, що станом на 31 січня 2020 року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені становить 29293,44 грн. При цьому період, за який позивачу нараховано сказаний борг (недоїмку) у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 20 лютого 2020 року № Ф-154-54, не зазначений. Вважає податкову вимогу від 20 лютого 2020 року № Ф-1154-54 Головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 29293,44 гривні, протиправною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, оскільки податковий орган нараховує суму податку позивачу, яка не є страхувальником у розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та не має обов`язку щодо сплати єдиного соціального внеску.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року вказаний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1154-54 від 20 лютого 2020 року на суму 29 293,44 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, а саме: п.1 ч.2 ст.6, ст.4, абз.3, п.2 ч.1 ст.7, ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Закону України від 06.12.2016 №1774 VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України від 15.05.2003 №755 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої Наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, ст. 90, 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не враховано всі обставини справи, оскільки зняття з обліку ФОП - платників ЄСВ здійснюється контролюючими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку. Такі перевірки проводяться у порядку, встановленому ПКУ. Враховуючи те, що ФО-П ОСОБА_1 не було знято з обліку у контролюючого органу як платника єдиного соціального внеску, тож позивачу нараховувався єдиний соціальний внесок в його мінімальних сумах.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 20 лютого 2020 року ГУ ДПС у Харківській області м. Харків на підставі ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" складено та надіслано на адресу зареєстрованого місця проживання позивача вимогу № Ф-1154-54, якою повідомлено, що станом на 31 січня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені становить 29293,44 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з відомостей про стан розрахунків з бюджетом з електронного кабінету платника податків сума боргу 29293,44 грн. зі сплати єдиного внеску нарахована за період з 09 лютого 2018 року до 16 квітня 2020 року.

Не погоджуючись із прийнятою податковою вимогою № Ф-1154-54 від 20.02.2020 року, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Надаючи оцінку правомірності та обґрунтованості оскаржуваних вимог, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Статтею 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження останньою, зокрема, підприємницької діяльності.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 р. № 1162 затверджено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01.01.2016 р., надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15.05.2003 р. № 755-IV Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (в подальшому Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Отже, з приписів вищенаведених норм законодавства випливає, що взяття на облік фізичних осіб - підприємців як платників єдиного внеску здійснюється у тому випадку, якщо відомості про них містяться в Єдиному державному реєстрі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 була зареєстрована Куп`янською районною державною адміністрацією Харківської області як фізична особа-підприємець. запис № 2 002946, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 10.06.2020 року (а.с. 13-14).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2013 року у справі № 820/9701/13-а, яка набрала законної сили 21.01.2014 року, підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , припинено. Зазначену постанову суду звернуто до негайного виконання.

Вказаною постановою судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання з 02.07.2008 року, перебуває на податковому обліку у Куп`янській ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області з 03.07.2008 року за №8125. Судом по справі №820/9701/13-а встановлено, що ФОП ОСОБА_2 з 21.03.2011 року та станом на час розгляду справи - 02.12.2013 року, податкова звітність, декларація про майновий стан і доходи до ДПІ не подавалась, що підтверджувалось Актом Куп`янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області. Зазначеною постановою суду встановлено, що відповідно до довідки Куп`янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області у ФОП ОСОБА_2 заборгованість із сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) відсутня.

Суд зазначає, що вимогами ч. 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постанова Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2013 року по справі № 820/9701/13-а набрала законної сили 21 січня 2014 року.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч.2 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Суд також зазначає, що фізична особа втрачає статус підприємця від дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП.

Підставою для зняття з обліку в органах, зокрема в податковій, є відомості з Єдиного держреєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП. Дата зняття з обліку підприємця відповідає даті отримання відомостей про державну реєстрацію припинення.

Ліквідація підприємницького статусу передбачає зняття з обліку ФОП як платника податків. До нього також повністю припиняються вимоги як до суб`єкта господарювання.

Державна реєстрація закриття підприємницької діяльності фізичної особи не припиняє його зобов`язань, що виникли під час провадження нею підприємницької діяльності, а також не змінює термінів та порядку виконання таких зобов`язань і застосування санкцій за їхнє невиконання.

Водночас, як вірно встановлено під час розгляду справи з відомостей про стан розрахунків з бюджетом з електронного кабінету платника податків сума боргу у розмірі 29293,44 грн. зі сплати єдиного внеску нарахована позивачу за період з 09 лютого 2018 року до 16 квітня 2020 року, тобто після існування рішення суду про припинення державної реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи -підприємця. Тобто, нарахування податкових зобов`язань податковим органом ОСОБА_1 здійснено вже після припинення позивачем підприємницької діяльності на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2013 року по справі № 820/9701/13-а

Відповідачем під час розгляду справи не надано доказів правомірності нарахування та винесення оскаржуваної вимоги № Ф- 1188-57 від 10 лютого 2020 року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 29293,44 гривні.

Головним управлінням ДПС у Харківській області в ході розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 зареєстрована у передбаченому законодавством порядку як фізична особа підприємець.

Під час судового розгляду справи встановлено, що станом на час прийняття оскаржуваної вимоги ОСОБА_1 , відповідно до постанови Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2013 року по справі № 820/9701/13-а не є особою, яка зареєстрована як фізична особа - підприємець, оскільки підприємницьку діяльність Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) припинено, а тому, в розумінні вимог чинного законодавства, у позивача відсутній обов`язок сплати податку як платника єдиного внеску, отже відповідачем безпідставно нараховувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана вимога від 20 лютого 2020 року № Ф-1154-54 Головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 29293,44 грн. гривні до ОСОБА_1 винесена необґрунтовано та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року по справі № 520/7695/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 28.01.2021 року