Справа № 826/13962/17
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 січня 2021 року м. Київ№ 826/13962/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у письмовому провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Київської міської ради
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36), в якому просить суд визнати протиправним підписане Київським міським головою В. Кличком рішення суб`єкта владних повноважень - Київської міської ради № 42/3049 від 21.09.2017 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2008 №1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 » і скасувати вказане рішення.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.09.2017 Київський міський голова В. Кличко підписав рішення Київської міської ради № 42/3049 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2008 № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща- Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 ».

Позивач додає, що як зазначено в тексті вказаного рішення, при його прийнятті Київська міська рада керувалась ч. 9 ст. 59, п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зазначає, що розпорядження № 1241 від 12.09.2009 було скасовано у зв`язку з тим, що воно нібито не відповідає Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

На думку позивача, рішення № 42/3049 від 21.09.2017, є незаконним та таким, що суперечить Конституції України і чинному законодавству.

Пояснює, що 12.09.2008 Київський міський голова Л. Черновецький підписав розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 ».

На підставі цього дозволу та на виконання інвестиційного договору, укладеного 25.07.2008 між інвестором ОСОБА_2 і замовником Комплексом відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами в особі директора ОСОБА_1. упродовж 2008-2010 років здійснено реконструкцію будинку АДРЕСА_3 .

Позивач наголошує, що всі необхідні для будівництва дозвільні документи було отримано у встановленому законом порядку, будівництво здійснено на підставі відповідного проекту, з огляду на що наданий розпорядженням органу місцевого самоврядування - КМДА № 1241 від 12.09.2008 дозвіл було реалізовано, а передбачені цим дозволом дії (проектування та реконструкція з добудовою будинку АДРЕСА_2 ) виконані ще у 2010 році.

Зазначає, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, які належать до компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою, і шо раді належить право скасовувати акти виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи Законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень (ч. 9 ст. 59, п. 15 ч. 1 ст. 26). Проте п. 10 ст. 59 цього Закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Позивач зазначає, що оскільки рішення № 1241 від 12.09.2008 в судовому порядку незаконним не визнавалось, навіть відповідного звернення до суду ніким не подавалось, то і скасовувати його, керуючись п. 15 ч. 1 ст. 26, ч. 9 ст. 59 названого Закону, як це зроблено рішенням № 42/3049 від 21.09.2017, законних підстав немає.

Додає, що такий висновок підтверджується рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 у справі № 1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування. У цьому рішенні, зокрема, зазначено: в ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Відповідно до ст. 74 Закону органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Відтак, за висновком позивача, вони не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Пояснює, що такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці 2 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1 -зп.

З урахуванням викладеного, підписане Київським міським головою В. Клинком рішення Київської міської ради № 42/3049 від 21.09.2017 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2008 № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 » прийнято не на підставі Конституції та Законів України; необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття цього рішення.

Позивач зауважує, що це рішення порушує його законні інтереси, як фізичної особи, оскільки воно стало підставою для притягнення позивача до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001998.

Пояснює, що слідчими Генеральної прокуратури України провадилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001998 від 25.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч, 1 ст. 197-1 КК України.

12.10.2017 заступник Генерального прокурора України Столярчук підписав письмову підозру позивачу у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (в редакції Закону із змінами, внесеними згідно із Законом № 270-VI від 15.04.2008), ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (в редакції Закону від 15.04.2008), ч. 5 ст. ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 197-1, ч. 2 ст. 27, ч. З ст. 209 (в редакції Закону № 430-TV від 16.01.2003 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2258-VI від 18.05.2010) Кримінального кодексу України, та, як додає позивач, того ж дня особисто повідомив йому про вказану підозру, якою позивачу інкримінують нібито незаконне, за відсутності дозволів, здійснення реконструкції з будівництвом житлового будинку АДРЕСА_2 , вчинене на посаді директора КВ «Пуща-Водиця» ДУС.

Разом з тим, позивач наголошує, що усі передбачені чинним на час виконання робіт законодавством дозволи було отримано. Додає, що проектування та реконструкція з добудовою будинку були здійснені за дозволом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Пояснює, що для створення уяви незаконності дій позивача Київський міський голова В. Кличко 21.09.2017 підписав рішення Київської міської ради № 42/3049 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 вересня 2008 року № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 », що дозволило Генеральній прокуратурі України за відсутності достатніх доказів притягнути позивача до кримінальної відповідальності. У письмовому повідомленні про підозру від 12.10.2017 міститься пряме посилання на факт скасування у 2017 році наданого КМДА у 2008 році дозволу, який вичерпано сім років тому.

Таким чином, позивач наголошує, що оскаржуване ним рішення стало підставою для обмеження його законних прав, застосування до його заходи процесуального примусу, запобіжного заходу і відсторонення від посади, у зв`язку з чим просить суд визнати його протиправним та скасувати.

Позиція відповідача.

Відповідач надіслав відзив (том 1 а.с. 55-57) на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, з огляду на те, що як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення до суду з даними позовом є те, що позивач вважає оскаржуване рішення таким, що порушує його права, оскільки підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001998 від 25.09.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 197-1 Кримінального кодексу України, що, на думку представника відповідача, свідчить про відсутність публічно-правового спору, з огляду на що, зазначений спір, за словам представника відповідача, не є публічно-правовим, оскільки підлягає розгляду в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідач додає, що позивач не надав суду доказів дійсного (фактичного) порушення або реальної можливості порушення таких прав внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, відтак, у відзиві на позовну заяву представником Київської міської ради заявлено клопотання про закриття провадження у справ.

Також відповідач зазначає, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) під 12.09.2009 № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 » дозволено Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» здійснити проектування та інструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_3 , за умови виконання п. 2 цього розпорядження.

Додає, що проектування та реконструкцію передбачено здійснити на земельній ділянці, право користування якою оформлено згідно з п. 16 рішення Київської міської ради 27.04.2000 № 110/831 «Про оформлення права користування земельними ділянками» та посвідчене державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 080655.

Разом із тим, пунктом 16 рішення Київської міської ради від27.04.2000 № 110/831 «Про оформлення права користування земельними ділянками» ухвалено оформити будинку відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справ за умови виконання пункту 16.1 цього рішення право постійного користування земельними ділянками загальною площею 149,46 га для експлуатації обслуговування комплексу будівель і споруд будинку відпочинку « Пуща-Водиця » на АДРЕСА_2 у зв`язку з переходом права власності (лист від 14.05.99 № 54-402) за рахунок земель, відведених згідно з рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 03.06.76 № 653/1 «Про відведення Управлінню Справами Ради Міністрів УРСР земельної ділянки під будівництво бази відпочинку спеціального призначення» (158,73 га) за рахунок частини земель, відведених згідно з розпорядженням Ради Міністрів Української НСР від 19.04.77 № 240-р (13,09 га).

Пояснює, шо Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 25.09.2015 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001998, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою ст. 191, частиною другою ст. 364 Кримінального кодексу України, за фактом заволодіння невстановленими службовими особами, шляхом зловживання службовим становищем, упродовж 2010-2015 об`єктами нерухомості, які перебували на балансі Державного управління справами Президента України, чим спричинено збитки Державі в особливо великих розмірах.

Додає, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2008 ОСОБА_2 (інвестор) уклав із КВ «Пуща-Водиця» ДУС в особі директора ОСОБА_1. (замовник) інвестиційний договір № 8 про реконструкцію будинку який знаходиться на території Комплексу відпочинку. Відтак, на підставі укладеного Договору розроблено та оформлено проектну документацію на реконструкцію будинку АДРЕСА_3 .

Разом з тим, в процесі отримання необхідних дозвільних документів проведення реконструкції будинку АДРЕСА_3 , всупереч умовам Договору та чинному законодавству, інвестором отримано документи на будівництво індивідуального житлового будинку АДРЕСА_2 , серед яких, зокрема, дозвіл на виконання будівельних робіт № 1703-0б/Т, виданий 28.10.2009 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

Водночас, як зазначає відповідач, зміни до Договору у частині будівництва індивідуального житлового будинку АДРЕСА_2, внесено у письмовій формі (Доповнення до інвестиційного договору № 8 про реконструкцію будинку АДРЕСА_3 , який знаходиться на території КВ «Пуща-Водиця» Державного управління справами Президента України) лише 02.11.2009, тобто після видачі вищевказаного дозволу на виконання будівельних робіт.

Зазначає, що такі обставини дали можливість побудувати ОСОБА_2 індивідуальний житловий будинок площею 1068,0 м.кв. на території КВ «Пуща-Водиця» Державного управління справами Президента України, землі якої відносяться до земель рекреаційної зони та відповідно до свого цільового призначення, згідно з державним актом серії ЯЯ № 382631 від 30.07.2009, призначені для експлуатації та обслуговування будівель і споруд комплексу відпочинку « Пуща-Водиця », а не для будівництва житлових будинків.

Додає, що Київською міською радою, виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) рішення про передачу земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_2 , іншим фізичним особам не приймалося, а КВ «Пуща-Водиця» Державного управління справами Президента України такою правоздатністю наділений не був в силу того, що є користувачем, а не власником земельної ділянки.

За словами відповідача, самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці становить склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 197-1 Кримінального кодексу України.

В той же час зазначає, що відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Таким чином, земельна ділянка на АДРЕСА_2 , право постійного користування якою посвідчено державним актом серії ЯЯ № 382631 від 30.07.2009 належить до земель державної власності.

Відповідач додає, що виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), який є місцевим органом виконавчої влади, є суб`єктом, який на час виникнення спірних правовідносин, був наділений компетенцією розпорядження земельною ділянкою на АДРЕСА_2 , право постійного користування якою посвідчено державним актом серії ЯЯ № 382631 від 30.07.2009. Внаслідок цього, на земельній ділянці на АДРЕСА_2 і постійного користування якою посвідчено державним актом серії ЯЯ № 382631 № 382631 від 30.07.2009, здійснено самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач наголосив на безпідставності доводах відповідача та наголосив, що повністю підтримує вимоги поданої позовної заяви та викладені у ній обставини.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2017 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід заначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У судовому засіданні 11.01.2018 протокольною ухвалою суду відмовлено Київській міській раді у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача - Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

У судовому засіданні 17.05.2018, на підставі ч. 4 ст. 193 КАС України. ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вже було зазначено судом, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати протиправним підписане Київським міським головою В. Кличком рішення суб`єкта владних повноважень - Київської міської ради № 42/3049 від 21.09.2017 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2008 №1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 » і скасувати вказане рішення.

Між тим, судом встановлено, що 20.02.2018 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва (суддя Скочок Т.О.) відкрито провадження у справі № 826/2642/18 за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, в якому також просила суд: визнати протиправним підписане Київським міським головою В. Кличком рішення суб`єкта владних повноважень - Київської міської ради № 42/3049 від 21.09.2017 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 вересня 2008 року № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 " і скасувати вказане рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києві від 23.10.2019, залишеного без змін постаново Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020, позовні вимоги ОСОБА_3 у справі № 826/2642/18 задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради від 21.09.2017 № 42/3049 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2008 № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 ».

Тобто, рішення суду від 23.10.2019 у справі № 826/2642/18, яким скасовано рішення Київської міської ради від 21.09.2017 № 42/3049 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2008 № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 », яке також є предметом оскарження у даній адміністративній справі (№ 826/13962/17) набрало законної сили 05.02.2020.

При цьому, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк;

Зважаючи на те, що рішенням Київської міської ради від 21.09.2017 № 42/3049 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2008 № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 » скасовано розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2008 № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 » та стосується прав та інтересів Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця», тобто таке розпорядження видано на виконання владних управлінських функцій Київської міської ради та стосується прав або інтересів визначеної в такому рішенні особи, в даному випадку Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця», рішення Київської міської ради від 21.09.2017 № 42/3049 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2008 № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 » є актом індивідуальної дії.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, зважаючи на те, що такий акт індивідуальної лії - рішення Київської міської ради від 21.09.2017 № 42/3049 визнано протиправним та скасовано рішенням суду у справі № 826/2642/18, яке набрало законної сили 05.02.2020, разом з тим вказане рішення Київської міської ради від 21.09.2017 № 42/3049, є предметом оскарження у даній адміністративній справі, тобто у справі № 826/13962/17 предметом розгляду є індивідуальний акт, який скасовано рішенням суду, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі № 826/13962/17 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі, яке викладене у відзиві на позовну заяву (том 1 а.с. 56, абзац 4 та абзац 7), з тих підстав, що вказану справу належить розглядати в порядку Кримінального процесуального кодексу України, то суд зазначає, що таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки, як вже було зазначено вище рішення Київської міської ради від 21.09.2017 № 42/3049 «Про скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.09.2008 № 1241 «Про надання Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» дозволу на проектування та реконструкцію з добудовою будинку АДРЕСА_2 », є актом індивідуальної дії у розумінні норм п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, є актом суб`єкта владних повноважень у сфері публічної адміністрації, у зв`язку з чим спір носить публічно-правовий характер та підпадає під юрисдикцію адміністративного суду та має розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо клопотання відповідача (том 1 а.с. 58) про об`єднання справ № 826/13962/17 в одне провадження зі справою № 826/14293/17 та передання її на розгляд судді Окружного адміністративного сулу міста Києва Шейко Т.І., яка раніше відкрила провадження у справі № 826/14293/17, то суд зазначає, що таке клопотання також задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 172 КАС України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Київській міській раді у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

2. Відмовити Київській міській раді у задоволенні клопотання про об`єднання справ.

3. Закрити провадження у справі № 640/13962/17 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 238 КАС України.

4. Копію ухвали про закриття провадження у справі невідкладно надіслати учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Кармазін