Справа № 340/3196/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 340/3196/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 (суддя Пасічник Ю.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасувівання вимоги про сплату боргу,-

в с т а н о в и В:

У серпні 2020 року позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління державної податкової служби у Кіровоградській області від 18 червня 2019 року № Ф-1669-52У з єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування на суму 21030,90 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 адміністративний позов задоволено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що позивач 04 березня 2012 року втратив правовий статус фізичної особи-підприємця. Таким чином, у період з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2019 року, за який нараховано внесок, ОСОБА_1 не набув статусу фізичної особи-підприємця, а тому не є платником внеску.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 (р.н.о.к.п. НОМЕР_1 ) зареєстрований 27.08.2001 року, як фізична особа- підприємець, номер державної реєстрації 0902.

Відповідно до відомостей, отриманих від державного реєстратора , фізичною особою- підприємцем ОСОБА_2 прийнято 24.01.2020 року рішення щодо припинення підприємницької діяльності. ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування.

Базу нарахування єдиного внеску для зазначеної категорії платників визначено ст. 7 Закону № 2464.

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону № 2464, які набули чинності з 01 січня 2017 року, зокрема у першому реченні абзацу другого п. 2 частини першої ст. 7 слова «має право самостійно» замінено словом «зобов`язаний».

Загальна сума боргу станом на 04.09.2020 року становить 29293,44 грн.

В порушення вимог наказу Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 р. за № 460/26905 про затвердження "Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, із змінами та доповненнями, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період 2013-2019 роки "Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску не подавались.

Сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач 27.08.2001 року зареєстрований Міською радою міста Кропивницького як фізична особа-підприємець. Вид діяльності за КВЕД 49.31 пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення.

Державна реєстрація і припинення підприємницької діяльності позивача відбулись 21 січня 2020 року за власним рішенням.

З 2003 року позивач не подає податкової та іншої звітності, оскільки, як стверджує, не здійснював підприємницьку діяльність.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України від 8 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ( Закон № 2464-УІ).

Відповідно до п.2 ч.І ст.1 Закону № 2464-УІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.4 ч.І ст. 4, п. 1 ч.2 ст. і 6 Закону № 2464-УІ платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. Платник єдиного

внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

4.2 ст. 5 Закону № 2464-УІ встановлено, що взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених у п.п. 4, 5, 5-1, 15 та 16 ч.І статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2464-УІ наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162 затверджено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ( Порядок).

Вказаним Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання фіскальним органам відомостей про клас професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (п.2 розділу І Порядку).

Цей Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у п.п. 1,4 та 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (пункт 3 розділу І Порядку).

Взяття на облік платників єдиного внеску здійснюється фіскальним органом шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (п. 4 розділу І Порядку).

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких поширюється дія Закону У країни «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», здійснюється фіскальним органом за їх місцезнаходженням чи місцем проживання на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей фіскальним органом (п. 1 розділу II Порядку).

У день отримання відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», фіскальний орган направляє відомості про юридичних осіб (їх відокремлені підрозділи) та фізичних осіб - підприємців до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Датою взяття на облік як платника єдиного внеску є дата внесення фіскальним органом запису щодо такого платника до реєстру страхувальників (п.З розділу II Порядку).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (п. 5 розділу II Порядку).

Як вірно зазначено судом першої інстанції , 01.07.2004 набув чинності Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (надалі - змінено назву на Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Відповідно до ч.І ст. 4 вказаного Закону державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч.І.ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

01 липня 2010 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 2390-УІ (Закон № 2390- VI, який набрав чинності 03.03.2011 р.).

Відповідно до п.2 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв (пункт 3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-УІ).

Спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб-підприємців (п. 7 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-УІ).

Уповноважені органи протягом місяця з дня отримання від спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, проводять звірення даних реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), що ведуться ними, з даними Єдиного державного реєстру. За результатами звірення уповноважені органи подають спеціально уповноваженому органу з питань державної реєстрації відомості з відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо) про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру (абз. 2 п. 7 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-УІ).

Після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру (п. 8 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-УІ).

За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними (абз. 2 п. 8 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-УІ).

Як вірно зазначив суд першої інстанції , ОСОБА_1 до 03 березня 2012 року мав право перереєструватись як фізична особа-підприємець у Реєстрі. У разі не вчинення таких дій свідоцтво про реєстрацію фізичною особою-підприємцем, яке видано у 2001 році, з 04 березня 2012 року вважається недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 таких дій не вчинив, то з 04 березня 2012 року втратив правовий статус фізичної особи-підприємця. Таким чином, у період з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2019 року, за який нараховано внесок, позивач не набув статусу фізичної особи- підприємця, а тому не є платником внеску.

Крім того, в матеріалах справи наявний Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців станом на 04.02.2020 р., де у відомостях щодо ОСОБА_1 містяться офіційні дані про реєстраційні дії : Дата та номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи- підприємця: 27.08.2001 р., відомості відсутні ; Включення відомостей про фізичну особу - підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним; 19.02.2; ОСОБА_3 ; Міська рада міста Кропивницького; Включення відомостей про фізичну особу-підприємия: 24.01.2; ОСОБА_4 ; Міська рада міста Кропивницького;Внесення рішення фізичної особи - фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності; 24.01.2; ОСОБА_4 ; Міська рада міста Кропивницького;Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою- підприємцем за її рішенням; 24.01.2.

Таким чином суд дійшов правомірного висновку про протиправність винесення відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1669-52У від 18.06.2019 року з єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування на суму 21030,90 грн.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя В.В. Мельник

суддя А.В. Суховаров