Справа № 440/6405/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/6405/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області /далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області/, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кам`янопотоківська сільська рада про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області "Про розгляд клопотання" №7118-СГ від 24 вересня 2019 року, прийнятого стосовно гр. ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надати гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району (за межами населених пунктів Кам`янопотоківської сільської ради) на підставі клопотання ОСОБА_1 від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року) /а.с. 1-8/.

Позов обґрунтований тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №7118-СГ від 24 вересня 2019 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Позивач вважає оскаржуваний наказ таким, що винесений з порушенням вимог Земельного кодексу України, оскільки відповідачем не доведена відсутність у нього повноважень на розпорядження спірною земельною ділянкою та не надано доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка знаходиться на земельній ділянці КСП «Імені Щорса» відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 8 від 22 квітня 1997 року та що КСП «Імені Щорса» припинено.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кам`янопотоківської сільської ради, витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 67-73/ зазначив, що запитувана позивачем земельна ділянка належить до земель Колективного сільськогосподарського підприємства імені Щорса відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 8 від 22 квітня 1997 року, а тому вважається власністю територіальної громади і Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не є розпорядником цієї земельної ділянки.

Також відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду відповідно до частини четвертої статті 123 та пункту 8 частини першої статті 240 КАС України у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом. В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що позивач дізнався про прийняття наказу №7118-СГ від 24 вересня 2019 року з листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №706/6-19 від 25 вересня 2019 року, яким відповідач повідомив позивача про виконання судового рішення від 27 лютого 2020 року у справі № 440/194/19 /а.с.85-86/.

Вирішуючи заяву відповідача про залишення позову без розгляду, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строку звернення до адміністративного суду встановлені, зокрема, частиною четвертою статті 123 та пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі №440/3456/19 /а.с.24-29/ у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності управління щодо повторного розгляду його клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року) та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно відмовлено з тих підстав, що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області не допущено протиправної бездіяльності щодо не розгляду клопотання позивача від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року), адже 24 вересня 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області за результатами розгляду ОСОБА_1 від 28 вересня 2018 року винесено наказ №7118-СГ "Про розгляд клопотання".

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 від 09 червня 2020 року /а.с. 93-99/ на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі №440/3456/19 слідує, що ОСОБА_1 просив апеляційний суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме: визнати протиправним та скасувати наказ "Про розгляд клопотання" Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 7118-СГ від 24 вересня 2019 року та зобов`язати ГУ Держгеокадастру в Полтавській області надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою на підставі клопотання від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №440/3456/19 /а.с.30-33/ рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі № 440/3456/19 залишено без змін, оскільки в суді першої інстанції ОСОБА_1 не подано заяви про збільшення позовних вимог, тобто наказ №7118-СГ від 24 вересня 2019 року не був предметом оскарження у справі № 440/3456/19, а суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що протягом строку оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі №440/3456/19 позивач мав обґрунтовані сподівання, що його вимога, яка заявлена в апеляційній скарзі про визнання протиправним та скасування наказу "Про розгляд клопотання" Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 7118-СГ від 24 вересня 2019 року, може бути задоволена судом апеляційної інстанції та тільки після прийняття постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №440/3456/19 у позивача виникли підстави для подання нового позову про оскарження такого наказу.

Довід відповідача про те, що про прийняття оскаржуваного наказу ОСОБА_1 дізнався із листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №706/6-19 від 25 вересня 2019 року, суд відхиляє, оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження дати вручення такого листа позивачу, а тому достеменно встановити дату, станом на яку позивач дізнався про своє порушене право з такого листа, не вбачається за можливе.

Таким чином, суд не знаходить підстав для висновків, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин та що наявні підстави для задоволення заяви ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про залишення даного позову без розгляду.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із клопотанням від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року) /а.с.76-78/ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (за межами населених пунктів).

До вказаного клопотання ОСОБА_1 додано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №8627/0/26-18 від 12 жовтня 2018 року /а.с.75/ ОСОБА_1 повідомлено, що його звернення розглянуто та Головне управління не має правових підстав для задоволення його клопотання, оскільки за інформацією відділу у Кременчуцькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області вищезазначена земельна ділянка відноситься до земель колективної власності, а відповідно до пункту "є" статті 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі №440/194/19 /а.с. 15-17/ адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Полтавській області щодо результатів розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населеного пункту, від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року), які відображені у листі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 12 жовтня 2018 року №8627/0/26-18; зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населеного пункту, від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року) з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у цьому рішенні.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі №440/194/19 /а.с.18-22/ апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області задоволено частково: рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі №440/194/19 скасовано в частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про результати розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населеного пункту, від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року), які відображені у листі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 12 жовтня 2018 року №8627/0/26-18; прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Полтавській області стосовно розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населеного пункту від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року); в іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі № 440/194/19 залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із запитом від 06 вересня 2019 року /а.с. 23/, в якому просив повідомити про причини невиконання судового рішення у справі №440/194/19 та направити письмову відповідь з цього приводу у строки, передбачені чинним законодавством.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду повторно його клопотання від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року), позивач знову звернувся до суду.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №7118-СГ від 24 вересня 2019 року "Про розгляд клопотання" /а.с.74/, прийнятим відповідно до статей 118, 122, пунктів 7, 21 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року №308, Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ-8 від 22 квітня 1997 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса, та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі №440/194/19, відмовлено громадянину ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за межами населених пунктів у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів - відсутністю повноважень на розпорядження земельною ділянкою.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі №440/3456/19 /а.с.24-29/, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №440/3456/19 /а.с.30-33/, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності управління щодо повторного розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року) та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно.

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кам`янопотоківська сільська рада, про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області "Про розгляд клопотання" №7118-СГ від 24 вересня 2019 року, прийнятого стосовно гр. ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надати гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району (за межами населених пунктів Кам`янопотоківської сільської ради) на підставі клопотання ОСОБА_1 від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /далі - ЗК України/.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, вимоги до клопотання та документів, які додаються до клопотання, закріплені у частині шостій статті 118 ЗК України, а підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою визначені частиною сьомою цієї статті. При цьому перелік таких підстав для відмови є вичерпним.

Водночас пунктами «а» та «б» частини першої статті 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із пунктом «є1» частини першої статті 151 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, а відповідно до частини четвертої цієї статті центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

За змістом пункту 34 частини першої статті 26, частин першої та другої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 31 пункту 4 вказаного Положення передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, а згідно з пунктом 8 вказаного Положення Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» № 5 від 14 січня 2015 року утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1, зокрема Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що сільські, селищні, міські ради здійснюють розпорядження земельними ділянками комунальної власності відповідних територіальних громад шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні, а територіальні органи Держгеокадастру, зокрема і Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, здійснюють розпорядження земельними ділянками державної власності шляхом прийняття наказів організаційно-розпорядчого характеру.

Судовим розглядом встановлено, що у наказі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №7118-СГ від 24 вересня 2019 року "Про розгляд звернення" підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою зазначено відсутність у Головного управління Держгеокадастру повноважень на розпорядження земельною ділянкою відповідно до статей 118, 122, пунктів 7, 21 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України та державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ-8 від 22 квітня 1997 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса.

Так, відповідно до пункту 7 розділу Х "Перехідних положень" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Пунктом 21 вказаного розділу установлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" № 2498-VIII від 10 липня 2018 року набрав чинності з 01 січня 2019 року.

Таким чином, з 01 січня 2019 року землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені, вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані.

На підтвердження того, що запитувана позивачем земельна ділянка належить на праві колективної власності Колективному сільськогосподарському підприємству імені Щорса відповідач надав суду копію Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ №8 від 22 квітня 1997 року, виданого КСП ім. Щорса для сільськогосподарського використання відповідно до рішення виконкому Кам`янопотоківської сільської Ради народних депутатів від 31 січня 1997 року /а.с.79-80/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі №440/194/19 з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року /а.с.15-22/ встановлено, що за письмовою інформацією Головного управління статистики у Полтавській області №03.3-21/108-19 від 12 лютого 2019 року до Державного реєстру підприємств та організацій України суб`єкт (ідентифікаційний код 00845772) був включений з назвою РАДГОСП ІМ.ЩОРСА. В ЄДРПОУ було внесено зміни щодо назви суб`єкта за ідентифікаційним кодом 00845772, а саме: 09 жовтня 1996 року змінено назву на "КОЛЕКТИВНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ІМЕНІ ЩОРСА"; 30 березня 2000 року змінено назву на "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ КООПЕРАТИВ ІМ. ЩОРСА"; 01 березня 2002 року змінено назву на "ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "МИКОЛИ ЩОРСА". Станом на 11 лютого 2019 року Приватне сільськогосподарське підприємство "Миколи Щорса" () вилучено з бази даних (правовий статус суб`єкта - юридична особа; 39763, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Кам`яні Потоки, вул. Щорса, буд. 369; дані про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи: місце проведення державної реєстрації припинення - Кременчуцька районна державна адміністрація Полтавської області, дата реєстрації припинення - 07 листопада 2011 року, причина ліквідації - у зв`язку з визнанням її банкрутом; номер запису - 7000388).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №956/422-20-0.171 від 14 грудня 2020 року /а.с. 81/ земельна ділянка згідно з графічним матеріалом, доданим до клопотання ОСОБА_1 , відноситься до земель колективної власності відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ-8 від 22 квітня 1997 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса та зареєстрованого в Книзі записів державних акті на право колективної власності на землю за №1 від 22 квітня 1997 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у цій справі витребувано від Кам`янопотоківської сільської ради письмові пояснення, відомості та додаткові докази у справі з метою встановлення наявності / відсутності у Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою, яку позивач бажає отримати у власність згідно поданого ним клопотання від 28 вересня 2018 року та доданого до нього графічного матеріалу.

На виконання вказаної ухвали Кам`янопотоківською сільською радою надано суду письмові пояснення /а.с. 108/, в яких вказаною радою визнано, що земельна ділянка площею 2,00 га, яку гр. ОСОБА_1 бажає отримати безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, знаходиться в масиві земель колективної власності колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ-8, виданого 22 квітня 1997 року. Також визнано, що відповідно до пункту 21 розділу Х "Перехідних положень" Земельного кодексу України з 01 січня 2019 року розпорядником земель колективної власності колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса є Кам`янопотоківська сільська рада. Крім того, 11 вересня 2020 року Кам`янопотоківською сільською радою на п`ятдесятій сесії сьомого скликання прийнято рішення №15 «Про організаційні заходи щодо підготовки документації до земельних торгів (аукціону)» та рішення № 16 «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки колишньої колективної власності з метою продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону», на підставі яких 11 вересня 2020 року укладено договір на підготовку лота для продажу на земельних торгах №140-20п з ПП «Земінвест» та на даний час документація по підготовці лоту знаходиться на стадії розробки. Враховуючи викладене та положення частини другої статті 19 Конституції України, питання надання у власність спірної земельної ділянки знаходиться поза межами компетенції Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Беручи до уваги наведене та факт припинення 07 листопада 2011 року державної реєстрації юридичної особи Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса (та його правонаступників), суд доходить висновку, що відповідно до пункту 21 розділу Х "Перехідних положень" Земельного кодексу України з 01 січня 2019 року землі колективної власності Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса (його правонаступників), яке припинено, є комунальною власністю Кам`янопотоківської сільської територіальної громади та їх розпорядником є Кам`янопотоківська сільська рада.

З аналізу наданого Кам`янопотоківською сільською радою Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ-8 від 22 квітня 1997 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса, вбачається, що на копії такого Державного акту серед земель Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса позначено місце розташування земельної ділянки, яке візуально відповідає місцю розташування земельної ділянки, позначеної позивачем у графічному матеріалі, доданому до клопотання від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року) /а.с. 78/, що не спростовано позивачем в ході судового розгляду справи.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт розташування земельної ділянки, яку ОСОБА_1 бажає отримати у власність згідно поданого ним клопотання від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року) та доданого до нього графічного матеріалу, в масиві земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ-8 від 22 квітня 1997 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса.

Отже, земельна ділянка, яку ОСОБА_1 бажає отримати у власність згідно поданого ним клопотання від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року) та доданого до нього графічного матеріалу, є комунальною власністю Кам`янопотоківської сільської територіальної громади та її розпорядником є Кам`янопотоківська сільська рада відповідно до положень пунктів «а» та «б» частини першої статті 12 та частини першої статті 122 Земельного кодексу України та положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не наділене повноваженням на розпорядження цією земельною ділянкою відповідно до пункту «є1» частини першої статті 151 , частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України та частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд доходить висновку, що відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою за результатами повторного розгляду його клопотання від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року) з підстави відсутності у ГУ Держгеокадастру повноваження на розпорядження спірною земельною ділянкою, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, а тому наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №7118-СГ від 24 вересня 2019 року "Про розгляд клопотання" є обґрунтованим та прийнятим правомірно.

Позовна вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність на підставі клопотання ОСОБА_1 від 28 вересня 2018 року (вх.№Х-14233/0/25-18 від 01 жовтня 2018 року фактично є похідною від попередньої позовної вимоги.

Тож за умови відсутності підстав для задоволення основної позовної вимоги, відсутні й підстави для задоволення похідної вимоги.

Таким чином, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, буд. 23, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 39767930) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк