Справа № 280/9577/20
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

25 січня 2021 року Справа № 280/9577/20 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., перевіривши адміністративний позов Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29, )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про відшкодування вартості предметів однострою, строк експлуатації яких не закінчився

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Запорізькій області звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) якого не закінчився у сумі 1257,30 грн.

Ухвалою суду від 30.12.2020 позовну заяву залишено без руху на підставі ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та позивачу наданий строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання позивачем суду: заяви про поновлення цього строку із обґрунтованим поясненням щодо причин пропуску строку звернення до суду та доказів на його обґрунтування; оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн., оформленого відповідно до вимог законодавства.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху вручена уповноваженому представнику позивача 06 січня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

На виконання вимог ухвали суду від 30.12.2020 позивачем на адресу суду направлена заява від 13.01.2021 №50/15/01-2021 (вх. №3506 від 20.01.2021) про поновлення строків та долучення доказів сплати судового збору, у якій повідомляє, що підставою поважності пропуску строку звернення до суду та його поновлення є неможливість звернення з позовом у строки, визначені процесуальним законодавством, у зв`язку з неможливістю сплатити судовий збір. Стверджує, що маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення до суду діяв сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснював їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви вчиняв усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. При цьому, кошти в сумі 210,2 тис. грн. для проведення оплати судового збору при поданні адміністративних позовів про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, отримано 23.12.2020. На підставі наведеного просить визнати наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, як поважну причину.

Розглянувши подану позивачем заяву та зазначені ним обставини поважності пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає про наступне.

Частиною 2 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Крім того, частиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд враховує, що спори щодо відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Таким чином, спір у цій справі належить до справ щодо проходження публічної служби і відповідно до положень частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.

Встановлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Варто звернути увагу на те, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час) затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2017 №772 (у редакції наказу МВС від 24.12.2019 №1100), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.10.2017 за №1224/31092 (далі - Порядок №772).

Згідно з пунктом 10 Розділу 5 Порядку №772 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав: у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; за власним бажанням; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; через службову невідповідність.

Абзацами 7-9 пункту 10 Розділу 5 Порядку №772 передбачено, що керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився. Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування. Відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюються виключно за його письмової згоди або в судовому порядку.

Іншими словами, у разі звільнення поліцейського зі служби, в т.ч. через службову невідповідність, останній повинен відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Таким чином, підстави, що дають право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_2 виникли у Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з дня звільнення відповідача.

Судом встановлено, що відповідач звільнений зі служби в поліції 09.07.2020.

Отже, починаючи з 09.07.2020, розпочався перебіг строку на реалізацію позивачем свого права на звернення до суду з позовом про стягнення вказаних витрат у судовому порядку.

Натомість, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області звернулося до суду з даним позовом лише 28.12.2020, тобто з пропущенням встановленого місячного строку для звернення до суду.

Суд зауважує, що ухвалою від 30.12.2020 зазначені позивачем причини пропуску строку звернення з позовом до суду визнано неповажними, при цьому, судом враховане, що жодних доказів щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду не надав. Суд наголошує, що до клопотання (вх. №3505 від 20.01.2021) про поновлення строку звернення до адміністративного суду додаткових доказів позивачем також не додано.

Обставини наведені позивачем у заяві від 13.01.2021 не є об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Так, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися єдиною та достатньою підставою для поновлення строку звернення до суду.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

Отже, суд вважає неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом у строк, встановлений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо вказані у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем пропущений строк звернення до суду, а на обґрунтування заяви про поновлення строку звернення позивачем не наведено жодних поважних причин його пропуску, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

При цьому, згідно із частиною 5 статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частини першої цієї статті, - повністю.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (частина 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір»).

До заяви від 21.01.2021 додано платіжне доручення № 14302 від 17.12.2020, згідно із яким встановлено, що Головним управлінням був сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Національної поліції в Запорізькій області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою, строк експлуатації яких не закінчився повернути.

Повернути з Державного бюджету України Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29, ) судовий збір у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Запорізький окружний адміністративний суд.

Суддя І.В.Батрак