Справа № 640/27737/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
про визнання протиправними та скасування постанов,
у судове засідання сторони не з`явились
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко Катерини Вікторівни від 30 вересня 2020 року про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 60190240;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко Катерини Вікторівни від 30 вересня 2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 60190240;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко Катерини Вікторівни від 30 вересня 2020 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 60190240.
Підставою позову вказана незгода позивача з діями відповідача щодо відкриття виконавчого провадження.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко Катерини Вікторівни від 30 вересня 2020 року про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 60190240; визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко Катерини Вікторівни від 30 вересня 2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 60190240; визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Харитоненко Катерини Вікторівни від 30 вересня 2020 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 60190240; стягнуто на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 2 522,40 грн (дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривні 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувати Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 04208, місто Київ, проспект Г. Гонгадзе, будинок 5-Б, ).

Надалі, на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат позивача, в якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення у адміністративній справі № 640/27737/20 за адміністративною позовною заявою від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 вересня 2020 року ВП № 60190240, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30 вересня 2020 року ВП № 60190240, постанови про арешт майна боржника від 30 вересня 2020 року ВП №60190240, яким стягнути з Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (04208, м. Київ, пр-т Г. Гонгадзе, 5-Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме вартість послуг на надання правової (правничої, професійної) допомоги на загальну суму 12 000,00 грн (дванадцять тисяч гривень 00 коп.).

В обґрунтування поданої заяви представник позивач послався на те, що за наслідками винесення рішення від 24 листопада 2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва не було вирішено питання про судові витрати, а саме витрати вартості послуг на надання правової (професійної, правничої) допомоги, які були понесені позивачем в Окружному адміністративному суді міста Києва, а тому враховуючи приписи пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач змушена просити суд призначити судове засідання для вирішення питання щодо судових витрат.

У відповідності до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що адміністративна справа № 640/27737/20 була розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін, з урахуванням положень частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за доцільне розглянути вказану заяву позивача в тому самому порядку, що й рішення суду від 24 листопада 2020 року.

У судове засідання сторони у справі не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

З урахування викладеного суд звертає увагу, що відповідно до приписів статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву позивача, подані ним документи на підтвердження понесених судових витрат, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення питання щодо їх розподілу, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI ).

Крім того, згідно з позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Більш того, суд зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

Так, на підтвердження наявності правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат заявником було надані до матеріалів справи копія договору від 26 жовтня 2020 року № 013/20 про надання правової (правничої, професійної) допомоги, укладеного між адвокатом Котовим Сергієм Олександровичем, (надалі іменується - АДВОКАТ), який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3978/10, виданого Київською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 21 травня 2009 року, з однієї сторони, та громадянка ОСОБА_1 з другої сторони, (в подальшому - КЛІЄНТ).

Відповідно до умов пункту 1.1 вказаного вище договору про надання правової допомоги КЛІЄНТ в порядку та на умовах, визначених цим ДОГОВОРОМ, дає завдання-доручення про надання правової допомоги, а АДВОКАТ зобов`язується відповідно до завдання-доручення КЛІЄНТА про надання йому правової допомоги надати йому послуги обумовленого виду та в його інтересах щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів КЛІЄНТА в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, правоохоронних органах, у будь-яких судах України будь-яких інстанціях, з усіма правами наданими законодавством позивачу, відповідачу, третій особі тощо.

Відповідно до умов пункту 2.1. Договору АДВОКАТ зобов`язується: належним чином і в повному обсязі надавати вказані в п. 1.1. та п. 1.2 даного ДОГОВОРУ правничі послуги; надавати КЛІЄНТУ відповідно до завдання-доручення останнього усні та письмові юридичні консультації щодо предмету СПРАВИ та даного ДОГОВОРУ; своєчасно попереджати КЛІЄНТА про наявність незалежних від діяльності АДВОКАТА обставин, які стали йому відомі, та які загрожують інтересам КЛІЄНТА, порушенням термінів або неможливістю виконання Обов`язків згідно даного ДОГОВОРУ; своєчасно попереджати про невідповідність наданих КЛІЄНТОМ документів або інформації вимогам чинного законодавства та/або запиту АДВОКАТА; надавати інші послуги передбачені статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

В свою чергу, клієнт за умовами укладеного договору КЛІЄНТ зобов`язується: сприяти АДВОКАТУ у створенні належних умов для якісного надання правничої допомоги КЛІЄНТУ за даним ДОГОВОРОМ; надавати АДВОКАТУ повну та достовірну інформацію стосовно порядку, строків та інших додаткових умов, по яким сторони дійшли згоди, шляхом поштово-електронного, факсимільного зв`язку, телефонограмами або особисто, протягом терміну, достатнього АДВОКАТУ для виконання ним завдання-доручення; надавати АДВОКАТУ на його прохання необхідні документи та інформацію в необхідній кількості екземплярів та примірників, необхідних для виконання цього ДОГОВОРУ, шляхом поштово-електронного, факсимільного зв`язку і телефонограмами або особисто протягом терміну, достатнього АДВОКАТУ для виконання ним завдання-доручення; відповідно до порядку та строків, що зазначаються у ДОГОВОРІ та його додаткових угодах, які є його невід`ємною частиною, оплатити АДВОКАТУ вартість послуг по наданню правничої допомоги, що надаються; у порядку та у відповідні строки сплачувати інші обов`язкові платежі (державне мито, плата за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, плата за проведення експертизи тощо), для виконання предмету даного ДОГОВОРУ; негайно, протягом не більше І (однієї) доби повідомляти АДВОКАТУ інформацію, яка стає відомою КЛІЄНТУ впродовж виконання предмету ДОГОВОРУ і яка стосується правничої допомоги, що надається АДВОКАТОМ та може вплинути на результат робити.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що КЛІЄНТ зобов`язується сплатити АДВОКАТУ ГОНОРАР - винагороду за належним чином надані АДВОКАТОМ послуги, по наданню правничої допомоги, що надаються, у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною ДОГОВОРУ, шляхом сплати виставлених АДВОКАТОМ рахунків за послуги.

Так, відповідно до Додатку № 2 до Договору про надання правової (правничої, професійної) допомоги № 013/20 від 26 жовтня 2020 року, даний Додаток № 2 до ДОГОВОРУ визначає порядок визначення та оплати послуг (гонорару) АДВОКАТА за надання КЛІЄНТУ правової допомоги у адміністративній справі № 640/27737/20 за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов. АДВОКАТ зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів КЛІЄНТА у суді першої інстанції - Окружному адміністративному суді міста Києва. СТОРОНИ домовилися, що вартість послуг (гонорар) АДВОКАТА за ДОГОВОРОМ буде визначатися сумою погодинної участі АДВОКАТА, як у судовому засіданні, так і під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, та під час ознайомлення з матеріалами справи, що буде становити за 1 (Одну) годину - 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Відповідно до пункту 3 вказаного Додатку СТОРОНИ погодили перелік послуг на правову допомогу АДВОКАТА і їх погодинний розрахунок, а саме:

- консультація щодо можливості звернення до суду з адміністративним позовом про про визнання протиправними та скасування постанов Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - 1 000,00 грн;

- вивчення документів, наданих КЛІЄНТОМ, для підготовки і подання адміністративного потову про визнання протиправними та скасування постанов Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - 1 000,00 грн;

- підготовка адміністративної позовної заяви від 05 листопада 2020 року про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 вересня 2020 року ВП № 60190240, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30 вересня 2020 року ВП № 60190240, постанови про арешт майна боржника від 30 вересня 2020 року ВП № 60190240 - 10 000,00 грн.

Загалом: 12 000,00 грн.

Також, на підтвердження правомірності витрат на правову допомогу позивачем було надано до суду:

- копія Акту приймання-передачі наданої правової (правничої, професійної) допомоги від 23 листопада 2020 року № 013/20/1;

- копія Квитанції до прибуткового касового ордера від 23 листопада 2020 року № 013/20/1.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження обставин на обґрунтування правових підстав для стягнення витрат на правову допомогу, до суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зауважує, що з наведеного вище вбачається, що вказані витрати позивача на правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними з обставинами справи та характером спору, а також підтвердженими належними доказами, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом справи в суді та є співмірними по відношенню до складності справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем спростувань та обґрунтованих заперечень щодо судових витрат надано не було, а тому, оскільки в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про задоволення вимог представника позивача стосовно стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн та про наявність правових підстав для задоволення заяви представника позивача та наявність підстав для стягнення на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі № 640/27737/20 за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (04208, місто Київ, проспект Г. Гонгадзе, будинок 5-Б, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн (дванадцять тисяч гривень 00 коп.).

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя Н.В. Клочкова