Справа № 280/8283/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 січня 2021 року Справа № 280/8283/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Лазаренко М.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕСМІ ГРУП" (69032, м. Запоріжжя, вул. Виборзька, буд.16, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69083, м. Запоріжжя, вул. Музична, 2а, ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕСМІ ГРУП" (далі - позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (далі - відповідач 1), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.08.2020 №208954 №208955.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що оскаржувані постанови відповідача про порушення абзаців 15 та 16 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", щодо порушення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 % та понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, були прийняті на підставі Актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 221446 від 21.07.2020 року та № 221485 від 22.07.2020 року. При цьому за фактичних обставин, як точний так і документальний габаритно-ваговий контроль посадовими особами відповідача на автомобільній ділянці 129 км. + 630 м. автомобільної дороги Н-30 не проводився. За результатами нібито проведеного конторолю транспортних засобів позивача, посадовими особами управління Укртрансбезпеки було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 031694 від 21.07.2020 року та Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 031665 від 22.07.2020 року (далі по тексту - Акти про перевищення), відповідно до яких осьове навантаженння транспортних засобів позивача перевищувало нормативно допустиме навантаження. Зазначене, на думку позивача, не відповідає дійсності, оскільки фактичного зважування машини/товару на відповідність наданим ТТН не відбулось, про що свідчить той факт, що ані довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, ані квитанція (чек) про зважування не складалися та працівникам (водіям) позивача не видавалися, та в матеріалах перевірки зазначені документи відсутні. Відповідачем не було враховано розбіжностей вагових параметрів, наявних у товарно-транспортних накладних та матеріалах перевірки, що прямо вказує на фактичну відсутність і документального контролю. Вимірювальне обладнання, яке нібито використовувалося посадовими особами відповідача під час точного вагового контролю, жодним чином не ідентифіковане. Зокрема, жоден з актів не містить даних про те, якими вагами проводилось зважування транспортних засобів Позивача, а також за допомогою якого інструменту або в який інший спосіб (із застосуванням якого методу) здійснювалося вимірювання відстані між осями транспортних засобів: їх назва, марка, реквізити свідоцтва щодо метрологічної атестації, дата повірки, відсоток похибки тощо. Дані зважування транспортних засобів та вантажу вантажовідправником і вантажоодержувачем, які містяться в товаросупровідних документах (товарно-транспортних накладних), істотно відрізняються від даних, внесених відповідачем в акти про перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів. Відповідачем порушено порядок зважування, оскільки згідно «Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування», затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 255 від 28.07.2016 року, вагове обладнання повинно забезпечувати по-осьове зважування у русі, а не у спосіб яким скористався відповідач.

На підставі викладеного, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

уточненої позовної заяви із зазначенням змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо кожного з відповідачів, вказаних у прохальній частині позову, або зменшеною кількістю відповідачів у справі (у кількості примірників відповідно до кількості відповідачів у справі та 1 примірник для суду).

25 листопада 2020 року від позивача через канцелярію суду надано уточнену позовну заяву із зазначенням відповідачем Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека».

Ухвалою суду від 27.11.2020 продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕСМІ ГРУП" процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивачем надано документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду 07.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження по справі № 280/8283/20 без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив та документи на його обґрунтування.

Відповідач відзив на позов не надав, про причини ненадання відзиву суд не повідомив. Про місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України та ч.2 ст.175 КАС Україниу разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач є суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність за наступними напрямками: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 77.22 Прокат відеозаписів і дисків; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання;46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 71.11 Діяльність у сфері архітектури; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.11 Будівництво доріг і автострад.

21.07.2020 року Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області, на підставі направлення на перевірку № 010125 від 20.07.2020 року, на ділянці 129 км. + 630 м. автомобільної дороги Н-30 було проведено перевірку транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 .

Під час перевірки посадовими особами відповідача був складений акт № 031694 від 21.07.2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, який містить наступні відомості: "автомобіль: марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп WIELTON, номерний знак НОМЕР_3 ; найменування вантажу: «Пшениця», фактична маса 40,55 т. (нормативно допустима 40 т.); осьові навантаження: 1) 6,15 т., 2) 7,5 т., 3) 9,25 т., 4) 8,55 т., 5) 9,1 т. (при нормативно допустимих на одиночну вісь - 11 т., на строєну вісь - 22 т.)".

Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, а також талон (чек) про зважування не складалися та не видавалися.

За результатами проведеної перевірки відповідачем також складено акт № 221446 від 21.07.2020 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано: "...абзац 16 пункту 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Перевищення склало 22,27% ..."

Водій ОСОБА_1 з актом перевірки № 221446 від 21.07.2020 року не погодився, зазначивши, що вантаж сипучий.

На підставі зазначеного акту відповідачем винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 208955 від 25 серпня 2020 року, відповідно до якої з позивача стягнуто адміністративно-господарський штраф у розмірі 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень, за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», (відповідальність передбачена абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

22.07.2020 року відповідачем на підставі направлення на перевірку № 010125 від 20.07.2020 року, на ділянці 129 км. + 630 м. автомобільної дороги Н-30 було проведено перевірку транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_4 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 .

Під час перевірки посадовими особами відповідача був складений акт № 031665 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, який містить наступні відомості: "автомобіль: марки MAN, номерний знак НОМЕР_6 , напівпричіп WIELTON, номерний знак НОМЕР_7 ; найменування вантажу: «Пшениця», фактична маса 40 т. (нормативно допустима 40 т.); осьові навантаження: 1) 6,0 т., 2) 8,7 т., 3) 8,65 т., 4) 7,95 т., 5) 8,65 т. (при нормативно допустимих на одиночну вісь - 11 т., на строєну вісь - 24 т.) ".

Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, а також талон (чек) про зважування не складалися та не видавалися.

За результатами проведеної перевірки відповідачем також складено акт № 221485 від 22.07.2020 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано: "... абзац 16 пункту 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм від 10% до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Перевищення склало 14,77%...".

Водій ОСОБА_2 по суті пояснень до акту № 221485 від 22.07.2020 року не надав, лише зазначив що працює водієм в ТОВ «ДЕСМІ ГРУП».

На підставі зазначеного акту відповідачем винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 208954 від 25 серпня 2020 року, відповідно до якої з Позивача стягнуто адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», (відповідальність передбачена абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Вважаючи вищезазначені постанови відповідача протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду про її скасування.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ від 05.04.2001 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2344-ІІІ), відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно частини четвертої статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення), відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) - є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Відповідно до пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо - через утворені в установленому порядку територіальні органи, та Держспецтрансслужбу.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 9592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби України з безпеки на транспорті" утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, як структурні підрозділи апарату Служби, за переліком згідно Додатку № 3, до якого входить управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що відповідачу надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Перевіряючи доводи учасників справи щодо процедури здійснення габаритно-вагового контролю, суд враховує, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі - Порядок).

У відповідності до підпункту 4 пункту 2 та пункту 16 Порядку, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За змістом підпункту 3 пункту 2 Порядку, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Так відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т), або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 18 Порядку встановлено, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Водночас, згідно пункту 12 Порядку, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Судом береться до уваги, що постанова Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" прийнята з метою збереження дорожнього покриття доріг.

Отже, плата за проїзд великовагового транспортного засобу в разі перевищення нормативу повинна стягуватися за пройдену по дорожньому покриттю відстань саме з метою збереження покриття, яке експлуатувалося таким транспортним засобом. Можливість оплати за лише пройдену частину маршруту по території України законодавцем визначена на випадок виконання приписів пункту 23 Порядку - якщо власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа провів габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами. Плата за проїзд є формою відповідальності особи, що застосовується як засіб державного примусу та контролю, передбачений зокрема, Законом України "Про автомобільний транспорт" та постановою Кабінету Міністрів України № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування", покладаючи на правопорушників додаткові обтяження у вигляді впливу на їх фінансовий стан.

Відповідно до вимог пункту 30 Порядку, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Пунктом 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, встановлено наступні ставки плати за проїзд для великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень: до 5 відсотків включно - 0,05 євро, від 5 до 10 відсотків включно - 0,1 євро, від 10 до 20 відсотків включно 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

При цьому згідно пунктів 31, 31-1 Порядку, для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

Посадовими особами відповідача в процесі оформлення актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 031694 від 21.07.2020 року та № 031665 від 22.07.2020 року, а також актів про проведення перевірки додержання вимого законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом № 221446 від 21.07.2020 року та № 221485 від 22.07.2020 року, ані довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, ані квитанція (чек) про зважування не складалися та не видавалися працівникам (водіям) позивача, що є грубим порушенням вимог пункту 18 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого Постановою кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», та свідчить про фактичну відсутність точного вагового контролю.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що в процесі розгляду проваджень відповідачем не було враховано розбіжностей вагових параметрів, наявних у товарно-транспортних накладних та матеріалах перевірки, що прямо вказує на фактичну відсутність й документального контролю.

Таким чином, з огляду на положення частини 2 пункту 27 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 8 листопада 2006 року, - відповідач не мав підстав для застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій.

Крім того, відповідно до пункту 26 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті»: Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Натомість, відповідачем на адресу позивача повідомлення про дату, час та місце розгляду справи не надсилалось, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості брати участь у розгляді справи, надавати свої заперечення, пояснення, міркування.

Дані зважування транспортних засобів та вантажу вантажовідправником і вантажоодержувачем, які містяться в товаросупровідних документах (товарно-транспортних накладних № 98 від 21.07.2020 року та № 120 від 22.07.2020 року), істотно відрізняються від даних, внесених відповідачем в акти про перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів, а саме:

- за даними відповідача, наведеними в акті про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів № 031694 від 21.07.2020 року, - загальна маса складає 40,55 тон, за даними вантажовідправника, згідно ТТН № 98 від 21.07.2020 року, - загальна маса складає 39,38 тон, за даними вантажоотримувача, згідно ТТН № 98 від 21.07.2020 року, - загальна маса складає 39,40 тон.;

- за даними відповідача, наведеними в акті про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів № 031665 від 22.07.2020 року, - загальна маса складає 40,00 тон, за даними вантажовідправника, згідно ТТН № 120 від 22.07.2020 року, - загальна маса складає 39,31 тон, за даними вантажоотримувача, згідно ТТН № 120 від 22.07.2020 року, - загальна маса складає 39,58 тон.

Відповідно до пункту 1 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року: Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

За змістом актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 031694 від 21.07.2020 року та № 031665 від 22.07.2020 року, - контрольне зважування відбувалось окремо (послідовно) по кожній осі, та у подальшому отримані показники додавалися (складалися).

Зокрема, з наведених актів вбачається, що відповідач визначив 1 й 2 вісь транспортного засобу Позивача одинарними, а 3, 4 й 5 вісь - строєними, в наслідок чого здійснив визначення загальної маси автомобіля та навантаження на строєні осі шляхом сумування осьових навантажень на кожну з них. Однак, такий метод не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки для визначення навантаження на строєну вісь три осі повинні зважуватись разом (одночасно).

Так, підпунктом 2 пункту 2 Порядку встановлено, що вимірюванням (зважуванням) є процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно підпункту 2 пункту 5 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 255 від 28.07.2016 року, пересувний пункт повинен бути укомплектований, серед іншого, таким технічним обладнанням: комплект пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки.

Відповідно до пункту 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 255 від 28.07.2016 року, вагове обладнання повинно забезпечувати по-осьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Отже, зазначеним нормативним актом регламентовано, що вагове обладнання повинно забезпечувати можливість здійснення саме по-осьового зважування транспортного засобу у русі, тобто - зважування будь-якої здвоєної та/або строєної осі автомобілю чи причепу має відбуватися одночасно (в динаміці) та мати наслідком отримання єдиного (підсумкового) результату.

Зважаючи на викладене вище, застосування посадовими особами відповідача способу зважування, інформація про який міститься в актах про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 031694 від 21.07.2020 року та № 031665 від 22.07.2020 року, а також в актах про проведення перевірки додержання вимого законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом № 221446 від 21.07.2020 року та № 221485 від 22.07.2020 року - прямо суперечить вимогам Закону.

Відповідно до підпунктів 23, 24 Порядку, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що посадовими особами відповідача після встановлення факту перевищення нормативно допустимих вагових параметрів пропонувалося позивачу чи його водію привести їх у відповідність з установленими нормативами.

Згідно вимог пункту 21 Порядку, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

Пунктом 22 Порядку передбачено, у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із ст. 265-2 Кодексу про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачені частиною першою, другою, третьою і четвертою ст. 121, статтями 121-1, 126, ч. 1, 2, 3 і 4 ст. 130, статтями 132-1, 206-1 цього кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

З аналізу викладених положень Порядку вбачається, що транспортний засіб, у якого виявлено перевищення габаритно-вагових параметрів, затримується та може продовжувати рух тільки після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд.

Таким чином, встановивши перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу позивача, його подальший рух мав би бути заборонений, до внесення плати за його проїзд.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Статтею 48 вказаного Закону, визначено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, зокрема - автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до абзацу 4 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що визначення вагових параметрів транспортних засобів позивача було здійснено з порушенням вищевказаних положень Порядку, а тому, на думку суду, отримані в результаті зважування дані не можуть вважатися достовірними.

Отже, з огляду на те, що судом встановлено обставини, які свідчать про наявність порушень, допущених відповідачем в процесі здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, а також враховуючи те, що відповідачем до суду не надано доказів порушення позивачем вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", останній не може нести відповідальність на підставі абз. 15, 16 ч. 1 ст. 60, зазначеного Закону.

Отже, приймаючи до уваги викладене у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафів № 208955 від 25 серпня 2020 року та № 208954 від 25 серпня 2020 року.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕСМІ ГРУП» підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір як за вимогу майнового характеру - у розмірі 4 204,00 грн.

Відповідно до пункту 16 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Укртрансбезпека є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області, проте територіальні органи створено без статусу юридичної особи.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 204,00 грн.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕСМІ ГРУП" (69032, м. Запоріжжя, вул. Виборзька, буд.16, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69083, м. Запоріжжя, вул. Музична, 2а, ) про визнання протиправними та скасування постанов, - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25 серпня 2020 року № 208955, № 208954 від 25 серпня 2020 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕСМІ ГРУП» (69032, м. Запоріжжя, вул. Виборзька, буд. 16; ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, буд.14, м.Київ, 01135; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення у повному обсязі складено та підписано 29 січня 2021 року.

Суддя М.С. Лазаренко