Справа № 211/501/21
Суддя: Папарига В. А.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/501/21
Провадження № 2-а/211/27/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Чернушкіній Г.В.,

за участю:

представника позивача Маркоза Н.О.,

відповідача ( в режимі відеоконференції) Додон В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2021 року ГУДМС України в Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом до громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 про його примусове видворення за межі України. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Садове, Калараський р-н, м.Молдова, прибув до України за паспортом громадянина Республіки Молдова НОМЕР_1 , виданим 01.10.2010 року КИШИНІВ терміном дії до 01.10.2020 року, востаннє здійснив в`їзд в Україну в 2010 році по паспорту громадянина Молдови, та з того часу з України не виїжджав. На теперішній час відповідач відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія № 80» за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2016 року, яким він засуджений за ч.2 ст. 156, ч.1 ст.125, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі та 29.01.2021 року підлягає звільненню по відбуттю покарання. В подальшому перебування вищезазначеної особи на території України буде відбуватись з порушенням вимог міграційного законодавства України, оскільки в ході проведеної перевірки було встановлено, що відповідач, який є громадянином Республіки Молдова прибув до України за паспортом громадянина Республіки Молдова в 2010 році та з того часу з України не виїжджав. З інформації, яку надав ОСОБА_1 , стало відомо, що він на теперішній час не має паспортного документа, оскільки він з його слів згорів при пожежі в будинку. Крім того, з Державної установи «Виправна колонія № 80» надійшла характеристика на засудженого ОСОБА_1 , з якої слідує, що він з 17.06.2016 року знаходився в Установі виконання покарань № 14 (м. Кіровоград) де характеризувався негативно, мав 1 стягнення, заохочень не мав, з 28.12.2016 року утримувався в установі виконання покарань №4 (м.Дніпро), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 09.01.2017 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80), де за допущенні порушення установленого порядку відбування покарання тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 1 (один) раз був поміщений до ДІЗО. Посилаючись на те, що перебування вищезазначеної особи на території України, буде відбуватись з порушенням вимог міграційного законодавства України, зважаючи на судимості та характеристику громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його перебування на території України суперечить інтересам національної безпеки України та може призвести до дестабілізації криміногенної обстановки та порушень громадського порядку на території держави, просили про примусове видворення його за межі України.

В судовому засіданні представник позивача Маркоза Н.О. позов підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову не заперечував.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) (далі - Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Садове, Калараський р-н, м.Молдова, прибув до України за паспортом громадянина Республіки Молдова MDA НОМЕР_2 , виданим 01.10.2010 року КИШИНІВ терміном дії до 01.10.2020 року, востаннє здійснив в`їзд в Україну в 2010 році по паспорту громадянина Молдови, та з того часу з України не виїжджав (а.с. 10,13).

21.01.2021 року на адресу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшло подання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Управління по боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми від 21.01.2021 року № 4/4-111, з якого слідує, що згідно отриманої інформації від Південно-Східного міжрегіонального управління з питань кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, відносно іноземних громадян, які відбувають покарання, встановлено, що 29.01.2021 року з Державної установи «Криворізька виправна колонія № 80» звільняється громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 18.08.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 156, ч.1 ст.125, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, перебування якого на території України суперечить інтересам національної безпеки України, та може призвести до дестабілізації криміногенної обстановки та порушень громадського порядку на території держави (а.с. 11).

15.01.2021 року до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надійшов лист Служби Безпеки України головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю лист за вих. № 55/3-281 про проведення спільних заходів, щодо громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого закінчується строк покарання 29.01.2021 року, з посиланням на те, що в подальшому перебування вищезазначеної особи на території України, буде відбуватись з порушенням вимог міграційного законодавства України (а.с. 12).

23.12.2020 року представником Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» на адресу Довгинцівсько-Металургійного МРВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було надано письмове пояснення засудженого ОСОБА_1 , копія вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, копія паспорта засудженого, яка містилася у справі, довідку про заохочення і стягнення засудженого, характеристику та довідку з фотокарткою по особовій справі ( а.с.16-25).

Окрім того, з Державної установи «Виправна колонія № 80» надійшла характеристика на засудженого ОСОБА_1 , в якій зазначене наступне: «В установах виконання покарань за судимістю знаходився з 17.06.2016 року в Установі виконання покарань № 14 (м.Кіровоград) характеризувався негативно, мав 1 стягнення, заохочень не мав, з 28.12.2016 року, утримувався в установі виконання покарань №4 (м.Дніпро), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 09.01.2017 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80). За допущенні порушення установленого порядку відбування покарання 3 (три) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 1 (один) раз був поміщенний до ДІЗО. Допущені порушення виражалися у зберіганні забороненого предмету, вживанні спиртних напоїв, та порушень правил внутрішнього розпорядку. На теперішній час стягнення погашенні у встановленому законом порядку, характеризується посередньо, мав 3 (три) заохочення. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». У виховних заходів, які проводяться в установі, участь не бере. Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до загальноосвітнього навчання не залучався у зв`язку із наявністю повної середньої освіти, у 2018 році закінчив Криворізький навчальний центр № 80. Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участі у роботі самодіяльних організацій. Відповідно до статей 110, 112 Кримінально-виконавчого кодексу України не підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. 12.10.2017 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії відповідно до статті 101 КВК України позитивно, але згідно поданої заяви відмовився від переведення до ДСР в зв`язку із сімейними обставинами. 02.08.2018 засудженого було розглянуто на адміністративній комісії установи згідно статті 82 КК України, позитивно, але згідно поданої заяви відмовився від заміни не відбутої частини покарання більш м`яким. 06.06.2019 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії установи згідно за статтею 81 КК України, у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення, йому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення. Перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних і одурманюючих речовин" ( а.с. 18).

Громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до ГУДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував ( а.с. 15).

Крім того, після втрати паспорта громадянина Республіки Молдова, Відповідач не повідомив про факт втрати вищезазначеного документа до ГУДМС України в Дніпропетровській області, як того вимагає ч. 1 ст. 2 Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Молдова про безвізові поїздки громадян, та не звернувся за отриманням довідки, що підтверджує заяву про втрату документів.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Згідно пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що життю, здоров`ю відповідача у країні походження загрожуватиме небезпека. Так, ст. 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Молдова про безвізові поїздки громадян від 27.12.2001 року, яка набрала чинності 28.01.2002 року, передбачено, що Громадяни держави однієї Сторони, незалежно від місця постійного проживання, можуть в`їжджати-виїжджати, прямувати

транзитом та перебувати на території держави іншої Сторони без віз

з дотриманням правил перебування і реєстрації, чинних в цій

державі, по документах, зазначених у Додатку до цієї Угоди. Пунктом 2 до Додатку до Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Молдова про безвізові поїздки громадян, встановлено, що дійсними документами для в`їзду та виїзду за кордон в розумінні цієї Угоди, для громадян Республіки Молдова є наступні, а саме: паспорт громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон; паспорт для внутрішнього користування (колишнього СРСР) з відміткою про наявність громадянства; посвідчення особи громадянина Республіки Молдова; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка (за наявності суднової ролі або виписки з неї); посвідчення члена екіпажу повітряного судна (за наявності запису в польотному завданні або виписки з нього); свідоцтво на повернення в Республіку Молдова (тільки для повернення в Республіку Молдова); свідоцтво про народження для дітей у віці до 16 років (тільки в супроводжені їх законних представників).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вищезазначеної Угоди, громадяни держави однієї Сторони, які втратили документи, зазначені у Додатку до цієї Угоди, на території держави іншої Сторони, повинні негайно повідомити компетентні органи держави перебування, які видають довідку, що підтверджує заяву про втрату документів.

Згідно до пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Як вбачається з наданих доказів Відповідач, востаннє здійснив в`їзд в Україну у 2010 році, перебуваючи на території України вчинив тяжкий злочин за який відбуває покарання в місцях позбавлення волі, паспорт ним втрачений, із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні до ГУДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував, тобто законних підстав перебування на території України у нього немає. Крім того, в зв`язку з тим, що постійного місця проживання та законних засобів для існування він не має, приймаючи до уваги відсутність коштів, є всі підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Судом під час розгляду даної справи з наявних у справі доказів та наданих учасниками справи пояснень не було встановлено наявності обставин, передбачених ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача за межі України.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позовні вимоги та не заперечував проти його примусового видворення за межі України, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, а також приймаючи до уваги положення ч.19 ст.289 КАС України за якими за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених ст.289 КАС України судовий збір не сплачується, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 268, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. А. Папарига