Справа № 320/7606/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Київ № 320/7606/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення б/н від 28.07.2020 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в особі Макарівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області провести з 26.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та підпункту 9-1 п. 2 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами, внесеними згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», Рішення Конституційного Суду України №1-р (ІІ) 2019 від 25.04.2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позов мотивовано протиправністю відмови відповідача у перерахунку та виплаті позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, пенсії в розмірі, встановленому частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з огляду на участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС як працівника органів внутрішніх справ, встановлення позивачу інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час виконання службових (військових) обов`язків у зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується належними доказами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про відсутність у пенсійній справі позивача будь-яких документів, що підтверджують факт залучення позивача до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час проходження дійсної строкової служби, військових зборів, тощо, в зв`язку з чим відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу за нормами статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 28.03.2019.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 07.10.2014, позивач є особою з інвалідністю І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Довідкою до акта огляду МСЕК серії КИО-1 №0414315, експертним висновком від 16.01.1991 №5 підтверджується встановлення позивачу з 26.09.2014 інвалідності першої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки начальника штабу оперативної групи УВС від 05.06.1986, ОСОБА_1 прибув у м. Чорнобиль 25.05.1986, приступив до виконання службових обов`язків в зоні Чорнобильської АЕС з 25.05.1986, відбув із зони Чорнобильської АЕС 05.06.1986 та пропрацював у вказаній зоні 12 діб.

Відповідно до довідки заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах п. Прип`ять, м. Чорнобиль, виданої Макарівським районним відділом внутрішніх справ Київського обласного управління внутрішніх справ України, позивачу виплачено заробітну плату за 12 днів 1986 року за відпрацьовані дні в п. Прип`ять та м. Чорнобильна підставі постанови Ради Міністрів СРСР №524-156 від 05.05.1986 та наказів МВС СРСР №0130 від 11.05.1986, №0149 від 26.05.1986.

Згідно протоколу призначення пенсії від 23.04.2020, позивачу призначено та виплачується пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач звернувся до Макарівського сервісного центру Пенсійного фонду України Головного управління Київської області із заявою від 20.07.2020 про проведення йому перерахунку пенсії в п`ятикратному розмірі та відповідно до нового розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2020 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 28.07.2020 позивачу повідомлено про призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вважаючи протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначення соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі по тексту - Закон №796-XII).

Відповідно до статті 59 Закону № 796-XII (у редакції Закону України від 05.10.2006 №231-V), пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, частиною третьою статті 59 Закону № 796-XII (до внесення змін Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ), регулювався порядок обчислення пенсії тільки однієї категорії осіб, а саме: осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», статтю 59 Закону викладено у новій редакції: «Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Закон №2148-VIII в частині внесених змін, згідно Прикінцевих та перехідний положень, набрав чинності з 01.10.2017.

Порівняльний аналіз попередньої та чинної редакцій частини третьої статті 59 Закону №796-XII свідчить про те, що дана норма регулювала та регулює порядок обчислення пенсії особам, які проходили дійсну строкову службу, але, з внесенням змін до частини третьої вказаної статті, законодавець, на виконання мети та основних завдань закону, розширив перелік осіб, які мають право на обчислення пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановивши у переліку окрім осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, ще й інших осіб, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, дія статті 59 Закону № 796-XII (обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою), поширюється на осіб, які відповідають наступним визначальним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону №796-XII не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Отже, обов`язковою умовою для застосування положень частини третьої статті 59 Закону №796-XII, є участь особи у ліквідації наслідків ЧАЕС під час проходження дійсної строкової служби.

Аналогічну за змістом правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема у своїх рішеннях від 08.05.2018 у справі №820/1148/18, від 21.05.2018 у справі №816/1159/18, від 11.06.2018 у справі №820/2589/18.

Втім, рішенням Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 25.04.2019 №1-р (ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової служби», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ зі змінами, за якими визнання розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

У вказаному рішенні Конституційного Суду України наголошується на тому, що закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги, а статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлюється військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус.

Викладене, свідчить про те, що положення частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, в частині «дійсної строкової», втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №1-р (ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019, тобто з 25.04.2019.

Водночас, для виникнення права на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою незмінною залишилась умова щодо наявності у особи статусу військовослужбовця, на яких і розповсюджується норма статті 59 Закону № 796-XII у чинній редакції.

Так, статтею 10 Закону № 796-XII, встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно примітки до статті 10 Закону №796-XII, тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Як убачається з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 прибув у м. Чорнобиль 25.05.1986, приступив до виконання службових обов`язків в зоні Чорнобильської АЕС з 25.05.1986, відбув із зони Чорнобильської АЕС 05.06.1986 та пропрацював у вказаній зоні 12 діб, що підтверджується довідкою начальника штабу оперативної групи УВС від 05.06.1986,

Також, позивач виплачено заробітну плату за 12 днів 1986 року за відпрацьовані дні в п. Прип`ять та м. Чорнобильна підставі постанови Ради Міністрів СРСР №524-156 від 05.05.1986 та наказів МВС СРСР №0130 від 11.05.1986, №0149 від 26.05.1986, що убачається з довідки заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах п. Прип`ять, м. Чорнобиль, виданої Макарівським районним відділом внутрішніх справ Київського обласного управління внутрішніх справ України.

Отже, в силу приписів примітки до статті 10 Закону №796-XII, якою встановлено, зокрема, те, що до військовослужбовців належать особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також те, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, як військовослужбовець, має статус особи з інвалідністю, внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії за його заявою від 20.07.2020 на підставі частини третьої статті 53 Закону №796-XII.

Відтак, приймаючи рішення про відмову в перерахунку позивачу пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, відповідач діяв всупереч вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим, є обґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення б/н від 28.07.2020 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в особі Макарівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в перерахунку пенсії позивачу на підставі частини третьої статті 53 Закону №796-XII.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області провести з 26.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та підпункту 9-1 п. 2 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами, внесеними згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», Рішення Конституційного Суду України №1-р (ІІ) 2019 від 25.04.2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд зазначає, що визначення порядку розрахунку пенсії позивача при здійсненні її перерахування за частиною третьою статті 59 Закону №796-XII на час виниклих між сторонами правовідносин, належить до дискреційних повноважень відповідача, як уповноваженого органу на здійснення призначення та перерахунку пенсійних виплат, які на теперішній час ним ще не реалізовано, а відповідні права позивача - не порушено.

Оскільки пункт 9-1 Порядку №1210 прийнято на реалізацію норми частини третьої статті 59 Закону №796-XII, його має бути застосовано до осіб, на яких поширюється дія частини третьої статті 59 вказаного Закону. У зв`язку з викладеним, за зазначеною правовою нормою цього Закону, передбачені нею пенсії саме обчислюються з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а не встановлюються у зазначеному розмірі. Механізм обчислення цих пенсій визначено пунктом 9-1 Порядку.

Згідно частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії 20.07.2020, суд вважає, що такий перерахунок має бути проведено з 01.08.2020.

Щодо частини позовних вимог, у яких позивач просить призначити йому пенсію відповідно до окремих положень нормативно-правових актів, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, адже суд встановивши неправомірність дій пенсійного органу, що виразилась у відмові в перерахунку, має зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії, відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ, при цьому, не втручаючись в дискреційні повноваження органу, саме до компетенції якого належить здійснення обрахунку пенсійних виплат. Крім того, положення законодавства про обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, не є тотожним множенню мінімальної заробітної плати на 5 її розмірів. Захисту підлягає виключно порушене право, а рішення суду не може стосуватися правовідносин, які можуть скластися у майбутньому.

Також, позивач просить допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення, присудженої до виплати пенсії за один місяць.

Згідно пункту 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність правових підстав для проведення позивачу з 01.08.2020 перерахунку та виплати пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 перше січня відповідного року, на підставі положень частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ, рішення суду про присудження виплати позивачу пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає до негайного виконання.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, виходячи з правового регулювання спірних відносин та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів - громадян, віднесених до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, відповідно звільнений від сплати судового збору.

Оскільки сторонами не надано доказів понесення ними судових витрат, будь-які судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення б/н від 28.07.2020 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в особі Макарівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести ОСОБА_1 з 01.08.2020 перерахунок та здійснити виплату пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 перше січня відповідного року, на підставі положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

У задоволенні решти адміністративного позову відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 перше січня відповідного року, на підставі положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, у межах суми стягнення за один місяць.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 27 січня 2021 року.