Справа № 640/15487/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Київ № 640/15487/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м.Києві
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить:

1) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо зниження основного розміру раніше нарахованої пенсії під час її перерахунку з 90 % до 70 % розміру грошового забезпечення;

2) зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням 90 % грошового забезпечення за 32 років вислуги, згідно пункту 2 статті 55 Закону №2262-ХІІ з 01 січня 2018 року;

3) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо зменшення розміру пенсії за рахунок обмеження виплат перерахованих сум підвищеної пенсії з 01 січня по 31 грудня 2018 року до 50 %, а з 01 січня по 31 грудня 2019 року до 75 %;

4) зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% від суми грошового забезпечення посади, з якої його звільнено. Після проведення відповідачем перерахунку пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» її розмір зменшився з 90% до 70%. Позивач вважає, що дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% від суми грошового забезпечення під час її перерахунку та щодо виплати не в повному обсязі розміру суми підвищення пенсії, є незаконними та порушують право позивача на отримання гарантованого пенсійного забезпечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

На адресу суду 30 липня 2020 року (вх. №03-14/107329/20), на виконання ухвали суду від 13 липня 2020 року, ГУ ПФУ у м. Києві направило копію пенсійної справи позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з січня 2009 року є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві, отримує пенсію на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з розрахунком пенсії по пенсійній справі № основний її розмір станом на 28.06.2012 (призначена з 24.01.2009) становив 90% грошового забезпечення (вислуга років 32) - 4 234,35 грн., підсумок пенсії (з надбавками) склав 4 759,63 грн.

01 березня 2018р. набрала чинності постанова КМ України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшено грошове забезпечення військовослужбовців.

Згідно з розрахунком пенсії за вислугу років по пенсійній справі № станом на 01.01.2018 основний розмір пенсії позивача становив 70% грошового забезпечення (вислуга років 32) - 10290 грн., підсумок пенсії (з надбавками) склав 8051,98 грн.

Згідно з постановою КМ України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» підвищення пенсії позивача складає 4476,04 грн. З них виплачується:

з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення: 2238,02 грн.,

з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення: 3357,03 грн.,

з 01.01.2020 100% щомісячно 100% від підвищення: 4476,04 грн.

Отже, при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до постанови КМ України від 21.02.2018 №103 відповідачем зменшено основний розмір пенсії позивача з 90% до 70% від суми його грошового забезпечення, водночас виплата підвищення пенсії з 01.01.2018 по 31.12.2019 здійснювалась частинами 50% та 75% відповідно.

02 березня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 01.04.2020 надано відповідь, в якій з посиланням на ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначено, що загальний (з 29.04.2006 - максимальний) розмір пенсії за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати з 01.05.2014 70% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Також зазначено, що виплата перерахованих пенсій відповідно до пункту 1 Постанови №103 проводиться з 01.01.2018 - 50%, з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75%, з 01.01.2020 - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Спірні правовідносини стосуються проведення перерахунку і виплати пенсії особі, якій призначено пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зменшенням відсоткового значення роз-міру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, однією сумою з нарахуванням компенсації втрати частини доходу.

З огляду на суб`єктний склад учасників цієї справи, зміст позовних вимог і фактичні обставини цієї справи, суд дійшов висновку про те, що дана справа в частині зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії є типовою.

При її вирішенні слід застосовувати висновок Верховного Суду у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18, яке набрало законної сили 16.10.2019 після прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови у цій справі.

У пункті 30 вказаного рішення Верховний Суд, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, дійшов висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі постанови КМ України №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

У своєму відзиві відповідач не навів спростувань доводам позивача у цій частині і прийнятності вказаного висновку Верховного Суду при розгляді цієї справи.

Отже, враховуючи вищевказаний висновок Верховного Суду, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо зменшення при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 її розміру з 90% до 70% грошового забезпечення, тому вимога про визнання протиправними дій відповідача у цій частині є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати лише 50% суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018, суд зважає на таке.

Пунктом 1 Постанови КМ України №103 передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови КМ України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Пунктом 2 Постанови КМ України №103 визначено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до поперед-нього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

У зв`язку із скасуванням п. 2 Постанови КМ України №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 і Верховного Суду від 12.11.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Згідно з частиною другою статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягала виплаті без обмеження суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Відповідач здійснював виплату пенсії з урахуванням обмежень, визначених пунктом 2 постанови КМ України №103 у розмірі 75%, тому вимога про визнання таких дій відповідача з 05.03.2019 є обґрунтованою і підлягає задоволенню. В іншій частині дана вимога не підлягає задоволенню, зважаючи на чинність постанови КМ України №103.

З метою захисту і поновлення порушеного права позивача на отримання пенсії в належному розмірі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії з 90% грошового забезпечення, а також про зобов`язання відповідача провести з 05.03.2019 перерахунок пенсії з урахуванням 100% суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018.

Також, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача виплатити позивачу різницю між фактично отриманою ним пенсією і пенсією, перерахованою на підставі цього рішення суду.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу позивача, який має значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на часткове задоволення позову та згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем згідно з квитанцією № 3 від 08.07.2020 судовий збір на суму 1 681,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1 261,20 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру раніше нарахованої пенсії під час її перерахунку з 90 % до 70 % розміру грошового забезпечення;

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 05.03.2019.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 у розмірі 90% грошового забезпечення.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з урахуванням раніше виплачених сум.

6. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

7. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 261,20 грн (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (01053, Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, )