Справа № 320/11088/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року № 320/11088/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал, з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 12.10.2020 у виконавчому провадженні №63288446.

Позивач вважає, що прийняття приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. постанови про накладення арешту на майно боржника від 12.10.2020 (ВП №63288446) є передчасним, оскільки ця постанова, в порушення вимог закону, видана ним до виявлення грошових коштів на конкретних розрахункових рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах. За таких обставин, позивач дійшов висновку про незаконність дій приватного виконавця з приводу винесення вказаної вище постанови та про необхідність її скасування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Вказаною ухвалою суду запропонувати відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву разом з доказами по справі до початку судового засідання та витребувано у відповідача належним чином завірену копію постанови про арешт коштів боржника від 12.10.2020 у виконавчому провадженні №63288446. Також, запропонувало третій особі подати до суду пояснення щодо позову до початку судового засідання.

Суд зазначає, що особливості розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ визначені параграфом 2 Глави 11 КАС України.

Зокрема, згідно з положеннями ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, копія ухвали та позовна заява з додатками направлялась відповідачеві та третій особі на їхні електроні пошти та .

Отже, відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд також бере до уваги, що на виконання Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-ІV, ухвалу суду від 11.11.2020 оприлюднено також і в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідач свої правом, передбаченим ст. 162 КАС України, на подання відзиву проти позову не скористався. Про час, дату та місце проведення судових засідань належним чином повідомлений, в судові засідання не з`являвся, явку свого уповноваженого представника не забезпечував, про причини неявки суд не повідомляв.

Третя особа до суду жодних пояснень по суті спору не надала. Про час, дату та місце проведення судових засідань належним чином повідомлена, в судові засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечувала, про причини неявки суд не повідомляла.

Представник позивача 11.01.2020 заявив клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Протокольною ухвалою від 11.01.2020, керуючись приписами ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вирішив, подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Крім того, до суду 11.01.2020 (о 15:55 год.) від Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. надійшло клопотання про зупинення провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. про зупинення провадження в адміністративній справі №320/11088/20

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. вчинено виконавчий напис №964 про звернення стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у загальній сумі 53838,05 грн. за Кредитним договором від 27.09.2011, укладеним позивачем з АТ «Альфа Банк», , правонаступником всіх прав та обов`язків якого, за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ/Веста від 28.0.2019 є ТОВ «Фінансова компанія « 1НВЕСТОХ1ЛЛС ВЕСТА», , правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 29-01/19-2 від 29.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал», .

З матеріалами виконавчого провадження представник позивача ознайомилась 22.10.2020, про що свідчить заява з відміткою приватного виконавця, якопія якої наявна в матеріалах справи.

На підставі виконавчого напису, 12.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 63288446), постанову про арешт коштів боржника, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Позивач, вважаючи винесену постанову від 12.10.2020 (ВП № 63288446) про арешт коштів боржника та такою, що прийнята приватним виконавцем з перевищенням меж його повноважень, визначених законом, тому є протиправною та підлягають скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із ст. 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець - це суб`єкт незалежної професійної діяльності, уповноважений державою на здійснення діяльності з примусового виконання рішень, визначених законом та у спосіб і порядок, встановлений законом.

Отже, приватний виконавець є суб`єктом владних повноважень, оскільки наділений державою в особі органів державної влади відповідними владними повноваженнями.

У свою чергу, ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею З Закону України «Про виконавче провадження». Приватний виконавець здійснює примусове виконання, зокрема, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди (ч. 2 ст. 5, п. 5 ч. 1 ст. З Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частиною 4 ст. ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Зокрема, згідно із ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Виходячи з наведених норм законодавства, варто зазначити, що виконавцем має накладатися арешт на грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах в межах суми заборгованості. Проте, в постанові про арешт коштів боржника від 12.10.2020 (ВП № 63288446) не вказано конкретних рахунків боржника у банках чи інших фінансових установах.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у матеріалах виконавчого провадження міститься запит №88035332 до Державної фіскальної служби України щодо наявних рахунків позивача, який відповідач надіслав до ДФС України 12.10.2020, а відповідь на запит отримав 13.10.2020. також, відповідачем було здійснено запит №88035327 від 14.10.2020 до ДФС України про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи, на який відповідь отримано 14.10.2020.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що прийняття приватним виконавцем Чучковим М.О. постанови про накладення арешту на кошти боржника від 31.07.2020 (ВП №63288446) є передчасним, оскільки ця постанова, в порушення вимог закону, видана ним до виявлення грошових коштів на конкретних розрахункових рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах. За таких обставин, можна дійти висновку про незаконність дій приватного виконавця з приводу винесення постанови про арешт коштів боржника від 12.10.2020 (ВП № 63288446) та необхідність її скасування.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №69218 від 02.11.2020, тому беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, присуджує позивачу суму понесених витрат з оплати судового збору за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 КАС, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 12.10.2020 у виконавчому провадженні №63288446, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича.

3. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок коштів Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.