Справа № 520/19058/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 січня 2021 року № 520/19058/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Зінченко А.В., розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати окреме положення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 59 від 03.11.2020 про призначення судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, вказане рішення в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеного судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 29 вересня 2020 року в розмірі 58% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, зарахувавши до стажу роботи, що дає судді право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, у повній сукупності: строкову службу у збройних силах СРСР, яка тривала з 01.07.1987 по 25.05.1989 (1 рік 10 місяців 25 днів); половину строку навчання в Харківському юридичному інституті і Українській державній юридичній академії, яке тривало з 01.09.1989 по 28.06.1994 (2 роки 5 місяців); стаж роботи, що надає право для призначення на посаду судді (3 роки); стаж роботи на посаді судді з 17.11.2003 по 18.09.2020 (16 років 10 місяців 2 дні), що в загальному становить 24 роки 01 місяці 27 днів.

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим щомісячним довічним утриманням судді в розмірі 50% суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 58% суддівської винагороди судді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , Указом Президента України від 11 листопада 2003 року № 1286/2003 був призначений строком на п`ять років на посаду судді господарського суду Харківської області, постановою Верховної Ради України від 25 червня 2009 року № 1575-УІ обраний суддею зазначеного суду безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 15 вересня 2020 року №2619/0/15-20 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

29 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 59 від 03.11.2020 ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді (що дорівнює 68971,88 грн щомісячно), який працює на відповідній посаді, з 29 вересня 2020 року довічно.

Також зазначено, що він, ОСОБА_1 , звертався до відповідача з заявою про здійснення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з моменту призначення, з урахуванням стажу роботи на посаді судді з 17.11.2003 по 18.09.2020 (16 років 10 місяців 2 дні), стажу роботи, що надає право для призначення на посаду судді (3 роки), календарного періоду проходження строкової військової служби з 01.07.1987 по 25.05.1989 (1 рік 10 місяців 25 днів), половини строку навчання в Харківському юридичному інституті і Українській державній юридичній академії з 01.09.1989 по 28.06.1994 (2 роки 5 місяців), що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 58 % від суми суддівської винагороди, оскільки повні роки роботи на посаді судді, що дає право на відставку судді становлять 24 роки.

Проте, відповідач не здійснив перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та у своїх листах за вих.2000-0216-8/93563 від 18.11.2020 та № 2000-0216-8/93951 від 19.11.2020 відповідач повідомляє про те, що щомісячне довічне грошове утримання судді ОСОБА_1 призначено з додержанням вимог чинного законодавства.

Позивач вважає рішення відповідача неправомірним, не законним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон від 02.06.2016 № 1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402- VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон № 2453-У1, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною 1 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-УІІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону від 02.06.2016 № І402-VIIІ). "

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-УІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який . працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового, утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 02.06.2016 № 1402-УІІІ були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Зокрема, пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402- УІІІ встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді " понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового-утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-УІІІ зі змінами.

У пунктах 15-17 вказаного рішення зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-УІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за . результатами, кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2.453-УІ. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді: наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомога та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп 2013).

Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-УІІІ різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

В рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що частина третя статті 141 Закону № 2453-УІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-УІП, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону № 2453-УІ до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213- VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-УІІІ, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

В пункті 7 цього ж рішення Конституційний Суд України зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є «обов`язковими до виконання на території України, остаточними» і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

На виконання висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 08 червня 2016 року До 4-рп/2016, частина четверта статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-УІІІ викладена в наступній редакції: "У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

У пункті 19 постанови Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20 також наголошено на тому, що за змістом частини четвертої статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402- УШ перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

На підставі вищенаведеного, суд робить висновок, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, виникла лише одна підстава його перерахунку, а саме збільшився розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Інші складові (стаж роботи на посаді судді та відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) залишилися незмінними.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати окреме положення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 59 від 03.11.2020 про призначення судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, вказане рішення в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеного судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 29 вересня 2020 року в розмірі 58% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, зарахувавши до стажу роботи, що дає судді право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, у повній сукупності: строкову службу у збройних силах СРСР, яка тривала з 01.07.1987 по 25.05.1989 (1 рік 10 місяців 25 днів); половину строку навчання в Харківському юридичному інституті і Українській державній юридичній академії, яке тривало з 01.09.1989 по 28.06.1994 (2 роки 5 місяців); стаж роботи, що надає право для призначення на посаду судді (3 роки); стаж роботи на посаді судді з 17.11.2003 по 18.09.2020 (16 років 10 місяців 2 дні), що в загальному становить 24 роки 01 місяці 27 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим щомісячним довічним утриманням судді в розмірі 50% суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 58% суддівської винагороди судді.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.В.Зінченко