Справа № 520/2068/2020
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 р.Справа № 520/2068/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Жигилія С.П. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.09.20 року по справі № 520/2068/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротехпроект"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРОТЕХПРОЕКТ до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.02.2020 року форми "Р" №1, прийняте Головним управлінням ДПС у Харківській області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРОТЕХПРОЕКТ (61058, Харківська обл., місто Харків, вулиця Ромен Роллана, будинок 12, ) судовий збір у сумі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вважає, що задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необґрунтованість встановлених податковим органом за наслідком проведеної перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства, та як наслідок, незаконності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість. Зазначив, що підприємством допущено порушення податкового законодавства, господарські операції з контрагентами не мали реальний характер, первинні документи складені між позивачем та підприємствами-контрагентами не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Крім того, вказує, що при перевірці враховано податкову інформацію про результати опрацювання зібраної податкової інформації що контрагентів підприємства позивача.

Представник позивача у письмовому відзиві заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ зареєстровано в якості юридичної особи 27.10.2009 року, перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС у Харківській області, позивач є платником податку на додану вартість з 16.11.2009 року.

Основним видом діяльності позивача визначено: діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (Код КВЕД 71.12), діяльність у сфері архітектури (Код КВЕД 71.11), технічні випробування та дослідження (Код КВЕД 71.20), дослідження і розробки в галузі природних і технічних наук; консультування з питань інформатизації, тощо. Вказане підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, витягом №184 з реєстру платників податку на додану вартість, копією сертифікату ISO від 24.01.2017 р., копією Ліцензії № 595705 сер. АГ від 11.11.2011 р.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області головним державним ревізором-інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників управління перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС Сертаковою Вікторією Володимирівною в період з 09.12.2019 року по 12.12.2019 року проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРОТЕХПРОЕКТ з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ ЛІДЕР - ГРУПА за жовтень 2018 року, з ТОВ УНІК - ЕКСПО за грудень 2018 року, з ТОВ ЛАЗУРІТ ТК за листопад та грудень 2018 року.

За наслідками перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області було складено Акт від 13.12.2019 №1191/20-40-05-11-10/36627281, про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРОТЕХПРОЕКТ код за , яким було встановлено порушення ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ п.198.1, п.198.3, п.198.6, ст.198, п. 201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2 806 333 грн., у тому числі за жовтень 2018 року у сумі 316 667 грн., за листопад 2018 року у сумі 363 778 грн., за грудень 2018 року у сумі 2 125 888 грн.

З висновками, викладеними в Акті ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ не погодилося, про що в Акті було зроблено відповідний запис.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області 03 лютого 2020 р. прийняте податкове повідомлення-рішення форми Р № 1, яким ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 3 507 916,25 грн. (за податковим зобов`язанням 2806333,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 701583,25 грн.), яке було отримано ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ 17.02.2020 р.

Не погодившись з таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як було встановлено під час розгляду справи, фактичною підставою для визначення позивачу суми грошового зобов`язання, слугували висновки податкового органу про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентами у перевіряємий період не мають на меті реального настання правових наслідків, оскільки надання послуг не підтверджено документально, а саме належним чином оформленими первинними документами, та такі документи містять недоліки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та недоведеності відповідачем в ході судового розгляду справи правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення № 1 від 03.02.20р.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до положень 14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 22.1 ст. 22 ПК України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 200.1 ст. 200 вказаного Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, при складанні податкової звітності з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання результатів робіт (товарів) повинні бути в наявності як і акти виконаних робіт, так і результати таких виконаних робіт (товарів).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ у перевіряємий період мало господарські відносини із контрагентами: ТОВ ЛІДЕР - ГРУПА, ТОВ УНІК - ЕКСПО, ТОВ ЛАЗУРІТ ТК

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі Закон України №996-XIV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Згідно до ст. 3 Закону України №996-XIV, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо дана подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені ч. 2. ст. 9 Закону України №996-XIV, то дана обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Відповідно до вимог п. 1.2 ст. 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до пункту 2.1 зазначеного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції -це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (замовник) отримав від ТОВ ЛІДЕР - ГРУПА (виконавець) за договором від 20.08.2018 року №ГТ-475-18., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Электрические свойства бетона ГТС Украины та за договором від 20.08.2018 року № ГТ-473-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Современный экологический подход к проектированию гидроэнергетических объектов Украины.

Також матеріалами справи встановлено, що позивач (замовник) отримав від ТОВ УНІК ЕКСПО (виконавець):

- за договором від 16.11.2018 року № ГТ-534/75-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Анализ обработки неполной и неопределенной информации системой текущего контроля состояния плотины ГТС Украины;

- за договором від 16.11.2018 року № ГТ-535/290/76-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Анализ автоматического построения гипотез по данным, получаемых с устройств ГТС Украины.

- за договором від 16.11.2018 року № ГТ-512/112-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Компьютерный анализ недостаточной фильтрационной прочности материалов ГТС Украины.

- за договором від 16.11.2018 року № ГТ-511/108-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Численные оценки прочности оснований ГТС Украины из обломочно-глинистых грунтов.

- за договором від 16.11.2018 року № ГТ-536/77-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Методика построения информационно-аналитической системы текущего контроля состояния плотины ГТС Украины.

Крім того з матеріалів справи слідує, що позивач (замовник) отримав від ТОВ ЛАЗУРІТ ТК (виконавець):

- за договором від 26.11.2018 року № ГТ-531/268/68-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Математический анализ процессов миграции химически активных веществ в основании хвостохранилища ГТС.

- за договором від 26 листопада 2018 року № ГТ-533/74-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Анализ принятия решений экспертной системой слежения за параметрами ГТС Украины.

- за договором від 26 листопада 2018 року № ГТ-529/10-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Моделирование неустановившегося течения смеси жидкостей в системе скважина - пласт на ГТС Украины.

- за договором від 26 листопада 2018 року № ГТ-528/154-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Численное прогнозирование устойчивости откосов в анизотропной среде для ГТС Украины.

- за договором від 26 листопада 2018 року № ГТ-527/153-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Динамика развития трещин в бетонной плотине ГТС Украины.

- за договором 30 жовтня 2018 року № ГТ-482/6-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Оценка влияния бетонных плотин ГТС Украины на свойства скальных массивов, лежащих в основании.

- за договором 30 жовтня 2018 року № ГТ-481/5-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Оценка надежности металлических элементов конструкций ГТС Украины при различных типах нагружений.

- за договором 06 листопада 2018 року № ГТ-517/124-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Численный анализ устойчивости грунтовых плотин ГТС Украины при сейсмических нагрузках.

- за договором від 06 листопада 2018 року № ГТ-516/123-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Компьютерная модель физически нелинейного деформирования водонасыщенных грунтов основания ГТС Украины.

- за договором 30 жовтня 2018 року № ГТ-506/95-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Численное моделирование фильтрационной прочности грунтовой плотины ГТС Украины.

- за договором 06 листопада 2018 року № ГТ-518/127-18, відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою Прогнозирование высоты ветрового нагона на тело плотины ГТС Украины.

В межах згаданих правочинів було проведено господарські операції, які оформлено актами здачі приймання робіт і відповідно до яких контрагентами позивача зобов`язання за договорами було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ, зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаних господарських операцій було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ ЛІДЕР - ГРУПА, ТОВ УНІК ЕКСПО та ТОВ «ЛАЗУРІТ ТК» безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями.

Фізично замовлені за договорами роботи виконані у формі звітів, на паперових носіях та були фактично передані виконавцями позивачу разом з актами здачі-приймання робіт, про що свідчить підпис керівника позивача на титульному аркуші звітів.

На момент здійснення господарських операцій позивач та його контрагенти були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, перебували на обліку платників податків, а їх основні види діяльності відповідають характеру і предмету замовлених та виконаних робіт та безпосередньо пов`язані із господарською діяльністю позивача.

З матеріалів справи слідує, що вищенаведені роботи, які були замовлені ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ являють собою теоретичні дослідження, щодо аналізу обробки неповної та невизначеною інформації системою поточного контролю стану греблі ГТС України, аналізу автоматичної побудови гіпотез за даними, що отримуються з пристроїв ГТС України, комп`ютерний аналіз недостатньою фільтраційної міцності матеріалів ГТС України, чисельні оцінки міцності підґрунтя ГТС України з уламкових-глинистих ґрунтів, методика побудови інформаційно-аналітичної системи поточного контролю стану греблі ГТС України, математичний аналіз процесів міграції хімічно активних речовин в підґрунті хвостосховища ГТС, аналіз прийняття рішень експертною системою стеження за параметрами ГТС України, моделювання несталої течії суміші рідин в системі свердловина - пласт на ГТС України, чисельне прогнозування стійкості укосів в анізотропному середовищі для ГТС України, створення комп`ютерної моделі фізично нелінійного деформування водонасичених ґрунтів основи ГТС України, чисельне моделювання фільтраційної міцності ґрунтової греблі ГТС України, оцінка впливу бетонних гребель ГТС України на властивості скельних масивів, що лежать в основі, оцінка надійності металевих елементів конструкцій ГТС України при різних типах навантажень, прогнозування висоти вітрового нагону на тіло греблі ГТС України.

В подальшому вказані розробки були використані ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ під час здійснення конкретних проектно-вишукувальних та дослідних робот як на території України, так і за її кордоном, зокрема розробки гранично - допустимих показників стану гідротехнічних споруд, натурних контрольних спостережень за станом гідротехнічних споруд об`єктів будівництва генеральним проектувальником яких є ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ, комплексних досліджень поточного стану гідротехнічних споруд з метою підвищення їх надійності та безпеки експлуатації у проектних режимах з урахуванням сучасних вимог до безпеки і надійної експлуатації гідровузлів, здійснення авторського нагляду за будівництвом споруд, вузлів і систем генеральним проектувальником яких є ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ, здійснення натурних контрольних спостережень, спеціальних досліджень і моніторингу споруд при завершенні будівництва об`єктів генеральним проектувальником яких є ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ, здійснення комплексних досліджень поточного стану гідротехнічних споруд ГЕС-ГАЕС генеральним проектувальником яких є ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ, з метою підвищення їх надійності та безпеки експлуатації у проектних режимах з урахуванням сучасних вимог до безпеки і надійної експлуатації гідровузлів, надання послуг з розробки методики по узгодженому функціонуванню традиційного автоматизованого контролю контрольно-вимірювальної апаратури об`єктів генеральним проектувальником яких є ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ, розробки (розрахунку) гранично допустимих показників контрольно-вимірювальної апаратури гідротехнічних споруд об`єктів генеральним проектувальником яких є ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ, аналітичні роботи та формування баз даних, розробки інструкції по експлуатації АСК ГТС спільно із традиційним контролем.

Виготовлені на замовлення ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ розрахунки використовуються проектувальниками як посібник. Дані роботи дозволили створити (сформувати) теоретичний фундамент для розробки проектної і робочої документації, яка застосовується в проектуванні та будівництві складних гідротехнічних споруд. Крім того були створені математичні моделі розрахункових обґрунтувань міцності і стійкості споруд гідротехнічних об`єктів.

Отримані від ТОВ ЛІДЕР - ГРУПА, ТОВ УНІК - ЕКСПО, ТОВ ЛАЗУРІТ ТК роботи - математичні моделі надали можливості підвищити загальний рівень якості робіт ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ та зменшити об`єктивні ризики робіт ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ з проектування гідроелектростанцій, їх окремих споруд, елементів конструкцій, тощо, що створюються природними чинниками та впливають на тривалість працездатності спроектованих ТОВ ГІДРОТЕХПРОЕКТ конструкцій.

Вказані роботи - математичні моделі фізичних процесів в гідроспорудах використовуються у господарської діяльності підприємства проектувальниками гідротехнічних споруд, як методичні матеріали, для здійснення розрахунків для розробки проектної і робочої документації, яка застосовується в проектуванні та будівництві складних гідротехнічних споруд.

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.90 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що надані позивачем первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій, а тому посилання податкового органу, з якими правомірно не погодився суд першої інстанції, на те, що подані платником документи не дозволяють встановити реальність виконання розглядуваних операцій та факт їх використання у господарській діяльності товариства, є помилковими.

Також, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що незначні недоліки у заповненні бухгалтерських документів, виявлені контролюючим органом у результаті перевірки позивача, не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів. Більш того, вони не є підставою для висновку про нереальність здійснення господарської операції та про обґрунтованість рішення органу доходів і зборів щодо нарахування податкового зобов`язання. Таким чином, помилки у їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов`язаннях платника податків.

Натомість, відповідачем не надано доказів та не наведено жодних обставин, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій для цих осіб, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, про не вчинення операцій, про відсутність факту надання послуг.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, висновки відповідача про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами ґрунтуються на узагальненій податковій інформації від 11.03.2019 року №4/20-40-53-05-09/42086462, від 21.03.2019 року №846/20-40-57-05-18/41787159, від 16.04.2019 року №12/20-40-53-05-03/42448356, якою не підтверджено проведення фінансово-господарської діяльності ТОВ ЛІДЕР - ГРУПА, ТОВ УНІК - ЕКСПО, ТОВ ЛАЗУРІТ ТК у перевіряємих періодах.

Проте колегія суддів вважає безпідставними посилання податкового органу в обґрунтування висновків щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства на вказану інформацію, оскільки позивач як платник податку не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Отже, платник податків, який придбав товар та або/послуги в особи, що порушує вимоги податкового законодавства, не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію та не знав про певні порушення правил ведення господарської діяльності та оподаткування своїм контрагентом або постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та праві на отримання бюджетного відшкодування. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

За змістом ст.ст. 138, 198 Податкового кодексу України, для декларування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ платник податків має підтвердити понесення ним витрати на придбання товарів та нарахований постачальниками товарів (робіт, послуг) ПДВ належним чином складеними податковими накладними, платіжними документами та іншими первинними документами, а також довести зв`язок такого придбання з власною оподатковуваною господарською діяльністю.

Отже, в силу закону отримання податковим органом податкової інформації, акту перевірки, довідки зустрічної звірки або акту про неможливість проведення зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, узагальнена податкова інформація не має преюдиціального значення при розгляді справи судом та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Разом з тим, матеріали справи не містять аналізу конкретних обставин здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також жодних доказів, які свідчили б про безтоварність таких операцій.

Таким чином, не можуть бути єдиним та безумовним свідченням правомірності висновків податкового органу результати актів перевірок контрагента позивача та їх контрагентів по ланцюгу постачання або результати автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України.

З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає, що позивачем під час судового розгляду було доведено належними та допустимими доказами факт реальності укладених із контрагентами господарських операцій, та як наслідок, правомірність віднесення сум коштів до складу собівартості робіт, послуг та по операціям з вказаними вище контрагентами.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність висновків податкового органу.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення про нарахування позивачу суми грошового зобов`язання, податковий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків акту перевірки, колегія суддів вважає, що правочин відповідає положенням норм чинного законодавства України.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 77 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що підприємством допущено порушення податкового законодавства, господарські операції з контрагентами не мали реальний характер не знайшли свого підтвердження ні в ході судового розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного провадження. Крім того, зазначені висновки спростовуються наявними в матеріалах справи належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами.

Твердження скаржника про те, що задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необґрунтованість встановлених податковим органом за наслідком проведеної перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства, та як наслідок, незаконності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення про нарахування позивачу суми грошового зобов`язання ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на прийняте колегією суддів рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року по справі № 520/2068/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді С.П. Жигилій Я.В. П`янова

Повний текст постанови складено 28.01.2021 року