Справа № 818/1036/16
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року Справа № 818/1036/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп`яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

представника позивача - Шестова А.В.,

представника відповідача Савченко С.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до з позовом який з урахуванням змін до позову мотивує тим, що мотивує тим, що до 27.06.2015 був власником 1/4 частини садибного (індивідуального) житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . З 27.06.2015 є власником 1/6 частини цього будинку. Відповідач безпідставно не приймаючи до уваги відомості, які містяться у правовстановлюючих документах, відніс житловий будинок садибного типу до категорії житлових будинків квартирного типу різної поверховості та застосував при розрахунку податку ставку 1,5% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2015 як до житлової, так і до нежитлової площі будинку замість застосування до об`єкту оподаткування відсоткової ставки податку для житлових будинків садибного типу, що передбачено рішенням СМР № 3931- МР від 13.01.2015. Податковим повідомленням-рішенням від 06.09.2016 безпідставно визначив розміру податку на нерухоме майно за 2015 рік у 2214,96 грн. Просить визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення №41075/12-03 від 06.09.2016 та зобов`язання здійснити розрахунок суми податку до об`єкту оподаткування за відсотковими ставками податку для житлових будинків садибного типу, які затверджені рішенням СМР №3931-МР від 13.01.2015.

Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав, пояснив, що за інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо будинку по АДРЕСА_1 ві належить до житлових будинків. Інформація про об`єкт як це житловий будинок садибного типу відсутня як у відормостях з реєстру, так і у договорі про поділ майна подружжя, договорі купівлі-продажу частки житлового будинку та у в свідоцтві про відповідність збудованого об`єкта проектній документації. За таких обставин у відповідача відсутні підстави вважати об`єкт оподаткування житловим будинком садибного типу та нараховувати позивачу податок на нерухоме майно за ставками, встановленими для таких об`єктів.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача вимоги та заперечення підтримали із зазначених підстав.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.11.2011 по 27.06.2015 була власницею 1/4 частки садибного (індивідуального) житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , 27.06.2015 є власником 1/6 частки цього будинку (а.с.14-18).

ДПІ у м. Сумах було 06.09.2016 прийнято податкове повідомлення-рішення №41075/12-03, яким позивачці визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік в розмірі 2214,96 грн. (а.с.56). Розмір податку відповідачем визначено у розмірі 1,5% від розміру мінімальної заробітної плати. При цьому він виходив з того, що у даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та правовстановлюючих документах не зазначено, що будинок є будинком садибного типу .

Відповідно до дослідженим судом договору про поділ майна подружжя від 01.11.2011, договору дарування частини житлового будинку від 01.11.2011, договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 27.06.2015 - на земельній ділянці розташований житловий будинок «А-1» - цегляний, житловою площею 694, 3 кв.м., загальною площею 1387,7 кв.м., тобто зазначений житловий будинок відноситься до об`єктів житлової нерухомості, а саме до житлового будинку садибного типу, якій складається з житлових приміщень та допоміжних приміщень (а.с.14-18).

Під час будівництва та прийняття в експлуатацію будинок згідно проекту, площі будівлі та поверховості віднесено до категорії житлового будинку садибного типу, що підтверджується дозволом на виконання будівельних робіт № 627/2009 від 10.07.2009 (а.с.19) та свідоцтвом № 18000437 від 21.12.2009 про відповідність збудованого об`єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (а.с.20). Також належність будинку до категорії житлового будинку садибного типу визначена та підтверджується Технічним паспортом, який виготовлений КП "Сумським міським бюро технічної інвентаризації" на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.21-33).

Згідно до п. 2.1.1.1. Положення про встановлення податку на нерухоме майно, затвердженого рішенням Сумської міської ради № 3931 від 13.01.2015 будівлі, віднесені до житлового фонду поділяються на такі типи: а) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Будинок позивачки розташований на окремій земельної ділянці, яка була надана Сумською міською радою згідно цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд, що підтверджується наявним державним актом серія ЯЛ №420366 на право власності на земельну ділянку (а.с.12-13). ЗА таких обставин висновки відповідача про те, що будинок № 27/1 по вул. Заливна у м. Суми не є будинком садибного типу не відповідає фактичним обставинам.

Відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України ( у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. Відповідно до п.п.266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з п.п. 266.6.1 п. п. 266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об`єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об`єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до п.12.3 ст. 12 ПК України міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Відповідно до п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення місцевої ради про встановлення місцевих податків офіційно оприлюднюються відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Наведеною нормою передбачено обов`язок місцевої ради опублікувати рішення про встановлення місцевого податку, а також наслідки несвоєчасного опублікування відповідного рішення. Жодних змін до наведених норм ПК України на момент виникнення правовідносин, які розглядаються, внесено не було, дія зазначених положень на 2015 рік законодавцем не зупинялась, місцеві ради не звільнялись від обов`язку при встановленні нового виду місцевого податку дотримуватись вимог норм ПК України.

Відповідно до наведених норм місцеві ради мають оприлюднити рішення про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим. Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості був встановлений законом України від 28.12.2014 року, який набрав чинності з 01.01.2015 і саме з цього моменту місцеві ради отримали повноваження і одночасно набули обов`язку встановлення цього податку. Справляння податку на нерухоме майно за відсутності відповідного рішення місцевої ради неможливе, оскільки у ст. 12 п. 12.1 п.п. 12.1.2 ПК лише встановлює перелік місцевих податків та зборів, встановлення яких належить до компетенції місцевих рад. Відповідно до п.п. 12.3.5 п. 12.2 ст. 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

Рішенням Сумської міської ради № 3931-МР від 13.01.2015 встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової нерухомості в м. Суми з 01.01.2015 (а.с.69-76). У додатку 2 до Рішення визначено ставки податку на нерухоме майно, а саме: для житлових будинків садибного типу, який складається з: житлових приміщень - 1,2 %, допоміжних (нежитлових) приміщень - 0,02%, для житлових будинків квартирного типу різної поверховості - 1,5%, Інші об`єкти житлової нерухомості, віднесені до житлового фонду - 0,2%.

За повідомленням департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради рішення оприлюднено на сайті ради 15.01.2015 ( а.с. 222).

На підставі наведених норм п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України су вважає, що відповідачем при обчисленні податку позивачки на 2015 рік не могли застосовуватися ставки податку, визначені рішенням Сумської міської ради № 3931-МР від 13.01.2015. Податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах №41075/12-03 від 06.09.2016 є протиправним та підлягає скасуванню. За таких обставин позовні вимоги в частині зобов`язання здійснити розрахунок суми податку до об`єкту оподаткування за відсотковими ставками податку для житлових будинків садибного типу, які затверджені рішенням СМР №3931-МР від 13.01.2015 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області від 06.09.2016 №41075/12-03

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська,13, ) судовий збір у розмірі 551, 21 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.01.2021.

Суддя О.В. Соп`яненко