Справа № 440/7634/20
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Справа № 440/7634/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання дій неправомірними та скасування постанови. Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Поліщука В.О. щодо винесення постанови від 16 жовтня 2020 року у виконавчому провадженні №539/2673/17 про стягнення виконавчого збору у розмірі 10000,00 грн; визнання протиправною та скасування спірної постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем добровільно виконувалося рішення Лубенського мійськрайонного суду Полтавської області у справі 539/2673/17 про визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 . Жодних перешкод у вихованні та спілкуванні з сином позивачем не допускалося, на підтвердження чого позивачем надано акти, посвідчені спеціалістом відділу Лубенської міської ради Полтавської області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Позивачеві надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: уточненої позовної заяви із зазначення вірного номеру, оскаржуваної позивачем постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 10000,00 грн від 16 жовтня 2020 року відповідно до кількості учасників справи та для суду.

12 січня 2021 року ОСОБА_1 усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

28.01.2021 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що виконавче провадження відкрито за заявою стягувача від 13.10.2020. Разом з тим, частиною 4 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору. 26.11.2020 складено акт державного виконавця про те, що в присутності боржника зачитано резолютивну частину виконавчого документа, заяви та зауваження у позивача відсутні. 24.12.2020 виконавче провадження завершено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.12.2017 у цивільній справі № 539/2673/17, що набрало законної сили 18.12.2017, зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 в забезпеченні дитини ОСОБА_3 продуктами харчування, речами, подарунками та сплаті за відвідування дитячого садочка та шкільних виплат, участі сина у гуртках та інших позашкільних заходах, що сприяють його розвитку, не перешкоджати у його спілкуванні з сином в навчально - виховних закладах. Зобов`язано ОСОБА_1 за день до дня зустрічі ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це ОСОБА_2 особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

13.10.2020 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області видано виконавчий лист у цивільній справі № 539/2673/17 (строк пред`явлення до виконання 18.12.2020).

В той же день, 13.10.2020, ОСОБА_2 звернувся до начальника Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа у цивільній справі № 539/2673/17.

Постановою головного державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 16.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63302738.

В той же день, 16.10.2020, головним державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 в розмірі 10 000 грн.

26.11.2020 складено акт державного виконавця про те, що в присутності боржника зачитано резолютивну частину виконавчого документа.

Постановою державного виконавця від 24.12.2020 виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", постанову про стягнення виконавчого збору виведено в окреме виконавче провадження.

Не погоджуючись із діями та постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження"в редакції закону від 25.09.2020 № 831-IX, що діяв під час спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Перелік випадків, коли судовий збір не стягується, визначено частиною 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно цієї норми в редакції закону від 25.09.2020 № 831-IX, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем з моменту винесення рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.12.2017 у цивільній справі № 539/267/17 воно виконувалося позивачем добровільно.

На підтвердження цього позивачем надано акти вуличного комітету від 09.11.2020 та від 08.12.2020, а також довідку Лубенського дошкільного навчального закладу № 11 "Ластівка" від 08.12.2020, згідно якої протягом навчання ОСОБА_3 у старшій групі № 11 протягом 2019-2020 років його батько, ОСОБА_2 , не відвідував батьківських зборів, не приводив і не забирав дитини з дитячого закладу.

Разом з тим, як вже зазначалося судом, 13.10.2020, ОСОБА_2 отримав виконавчий лист та звернувся до начальника Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа у цивільній справі № 539/2673/17.

Тобто, стягувач звернувся за виконавчим листом та пред`явив його до виконання лише за два місяці до закінчення строку пред`явлення до виконання.

Зазначена обставина, на думку суду, також підтверджує факт добровільного виконання ОСОБА_1 рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.12.2017 у цивільній справі № 539/2673/17 протягом 2017 - 2020 років.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною врегульовано статтею 64-1 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами цієї статті виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з наданих відповідачем матеріалів виконавчого провадження № 63302738, державним виконавцем не вчинялося жодних дій щодо перевірки виконання ОСОБА_1 рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.12.2017 у цивільній справі № 539/2673/17 суду в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження". Будь - яких доказів невиконання нею зазначеного рішення суду матеріали виконавчого провадження також не містять.

Надаючи оцінку оскарженій постанові головного державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 в розмірі 10 000 від 16.10.2020 суд враховує, що за приписами частини 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме: виконання ОСОБА_1 рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.12.2017 у цивільній справі № 539/2673/17, до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та беручи до уваги те, що виконавче провадження № 63302738 закінчено саме на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з позивача виконавчого збору у спірних правовідносинах.

Відтак, оскаржена постанова головного державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 в розмірі 10 000 від 16.10.2020 не відповідає вимогам частини 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції закону від 25.09.2020 № 831-IX, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

За таких обставин позовні вимоги в частині оскарження постанови є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги про визнання протиправними дій державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору задоволенню не підлягають, оскільки такі дії державного виконавця є формою виконання ним владних функцій і не породжують виникнення у позивача будь - яких обов`язків. Належним способом захисту у спірних правовідносинах є визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 цієї статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, за приписами частини 8 цієї статті, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У відповідності до зазначеної норми суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення всіх судових витрат на відповідача.

З огляду на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, зважаючи на несплату судового збору позивачем до ухвалення рішення у справі, суд визнає за доцільне стягнути належний за подання цього позову судовий збір у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача до Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ( вул. Ярослава Мудрого, 17/1, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, ) про визнання дій неправомірними та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Поліщука В.О. про стягнення виконавчого збору від 16.10.2020 року у виконавчому провадженні № 63302738 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя К.І. Клочко