Справа № 160/518/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 січня 2021 року Справа №160/518/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, в якій позивач просить:

- скасувати рішення Державної міграційної служби України від 03.11.2020 р. №410-20;

- зобов`язати Державну міграційну службу України визнати біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, особу без громадянства - ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2021 року зазначена вище справа розподілена судді ОСОБА_2 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

На виконання вимог ухвали суду від 18.01.2021 року позивачем 22.01.2021 року до канцелярії суду надано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Вищезазначена заява позивача обґрунтована тим, що останній 22.10.2018р. звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, проте 28.12.2020р. ним було отримано повідомлення від Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області від 24.12.2020р. №8-2020 про те, що йому повторно відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. В подальшому, у строки, встановлені чинним законодавством, а саме: 04.01.2021р. позивач особисто через канцелярію звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив суд скасувати спірне рішення Державної міграційної служби України від 03.11.2020р. № 410-20 та зобов`язати Державну міграційну службу України визнати його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Однак, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2021р. у справі № 160/52/21 позовну заяву було повернуто позивачеві. Вказана ухвала була отримана ОСОБА_1 12.01.2021р. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Після отримання вказаної ухвали суду позивач 13.01.2021р. повторного звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із цим позовом.

Відповідно до ч.1, абз.1 ч. 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ч.3 ст.122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, ч.1 та ч.2 ст.12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" визначено, що рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом. Рішення, що приймаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, щодо визнання іноземця або особи без громадянства біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також рішення про втрату чи позбавлення статусу біженця або додаткового захисту, про скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, можуть бути оскаржені в установленому законом порядку та в установлені цим Законом строки до суду.

При цьому, ч.15 ст.10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" встановлено, що у разі невикористання особою права на оскарження протягом п`яти робочих днів з дня її письмового повідомлення про прийняття рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, вилучає у такої особи довідку про звернення за захистом в Україні та повертає особі національний паспорт та інші документи (якщо такі є в особовій справі заявника), що перебувають на зберіганні.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Разом з цим, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

З урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі Іліан проти Туреччини встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018р. у справі №569/16060/17 роз`яснив, що у визначенні моменту і виникнення права на позов мають значення дві обставини: об`єктивна - наявність факту порушеного права, суб`єктивна - особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою. При цьому, слід врахувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.

Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що обов`язковою умовою для залишення адміністративного позову без розгляду є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на вищевикладені обставини та враховуючи, що первинно позивач звернувся до суду з цим позовом 04.01.2021 року, тобто з дотриманням спеціального строку, встановленого ч.15 ст.10, ч.ч.1,2 ст.12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", проте ухвалою суду від 06.01.2021 року, копія якої отримана позивачем 12.01.2021 року у приміщенні суду, позовна заява була повернута позивачеві, після чого останній на наступний день - 13.01.2021р., усунувши недоліки позовної заяви, повторно звернувся до суду з цим позовом, суд доходить висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою та про можливість поновлення цього строку.

Таким чином, позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду та підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі немає.

Крім того, позивачем в позовній заяві зазначається як третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, що суд розцінює як клопотання позивача про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

Так, відповідно до ч.2 ст.49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з ч.4 ст.49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Частиною 5 статті 49 КАС України встановлено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

З аналізу наведених норм статті 49 КАС України слідує, що підставою для залучення особи до участі у справі у якості третьої особи є наявність реальної можливості впливу рішення суду, яке буде ухвалене за результатами розгляду такої справи, на права чи обов`язки такої особи, при цьому суду слід чітко встановити на які саме права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Враховуючи обставини справи, оскільки позивач звернувся саме до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, то суд дійшов висновку, що рішення, яке буде ухвалене за результатами розгляду цієї справи, матиме безпосередній вплив на права та обов`язки Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, а отже про наявність підстав для залучення його у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Крім того, одночасно з поданням позовної заяви позивачем до суду надано клопотання про витребування доказів, відповідно до якого останній просить суд витребувати у Державної міграційної служби України матеріали особової справи особи без громадянства ОСОБА_1 та рішення Державної міграційної служби України від 03.11.2020 р. №410-20, у зв`язку з тим, що позивач не має доступу до зазначених доказів, без яких неможливий об`єктивний, всебічний та повний розгляд справи по суті.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною четвертою статті 9 КАС України визначено обов`язок суду вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З метою виконання обов`язку, покладеного на суд частиною четвертою статті 9 КАС України, щодо вжиття визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви позивача та необхідність витребування від Державної міграційної служби України завірених належним чином копій матеріалів особової справи особи без громадянства ОСОБА_1 та рішення Державної міграційної служби України від 03.11.2020 р. №410-20.

Крім того, позивачем одночасно з поданням позовної заяви також було надано клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні із викликом сторін, яка обґрунтована тим, що у даній справі предметом доказування є встановлення наявності або відсутності у позивача обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідування та наявність або відсутність страху повернення у країну походження, що по своїй суті не може бути віднесено до справ незначної складності.

Відповідно до ч.3 ст.12 КАС України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене, з урахуванням характеру, категорії та складності справи, обсягу та характеру доказів, що слід зібрати та дослідити у цій справі, суд дійшов висновку, що з метою визначення всіх обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, необхідно відмовити у задоволенні вказаного вище клопотання позивача та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Згідно з ч.2 ст.173 КАС України завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 121-123, 160-162, 171-173, 175, 179, 180, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з цим позовом до адміністративного суду.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №160/518/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Клопотання позивача про розгляд справи у загальному позовному провадженні із викликом сторін задовольнити.

Розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначити на 24 лютого 2021 року об 11:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м.Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань 11.

Справа розглядатиметься суддею Туровою О.М. одноособово.

Клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - задовольнити.

Залучити Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області () до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Встановити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача строк для подання письмових пояснень протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються письмові пояснення та документів, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих на нього доказів позивачу та відповідачу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.162 КАС України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Клопотання позивача про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати у Державної міграційної служби України завірені належним чином копії:

- матеріалів особової справи особи без громадянства ОСОБА_1 ;

- рішення Державної міграційної служби України від 03.11.2020 р. №410-20.

Позивачеві, відповідачу та третій особі в судове засідання надати документи, що підтверджують повноваження представників відповідно до ст.59 КАС України.

Запропонувати сторонам до проведення підготовчого засідання визначитись, чи бажають сторони вирішити спір шляхом примирення або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до частини 3 статті 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, відповідачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача разом з ухвалою надіслати копію позовної заяви з додатками.

Особам, які беруть участь у справі, направити повістки про виклик до суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/.

Ухвала про відкриття провадження по справі набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 КАС України, та окремо оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.293 Кодексу адміністративного судочинства України заперечення на дану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення прийняте за наслідками розгляду заяви.

Суддя О.М. Турова