Справа № 553/2117/20
Суддя: Високих М. С.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2117/20
Провадження № 2-а/553/4/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Яковенко В.С., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача та третьої особи Ричинди В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Дроздової А.О., в якому прохав поновити йому строк на оскарження постанови; визнати протиправною та скасувати постанову №П-3-20 по справі про адміністративне правопорушення від 15.01.2020, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Одночасно позивач просив стягнути з відповідача сплачений ним при пред`явленні позову судовий збір.

Мотивуючи свої вимоги позивач зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною і необґрунтованою. Так, позивач ОСОБА_1 , прохаючи скасувати оскаржувану постанову, ствердив, що його не було повідомлено про проведення позапланової перевірки, складання протоколу та розгляду справи про адміністративне правопорушення, крім того, копій документів, що стосуються справи, він не отримував. Також позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що не є власником приміщення, де була проведена перевірка та не здійснював жодних будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_1 вказав, що на час проведення перевірки та складення відповідного протоколу, знаходився при проведенні слідчих дій за іншою адресою, тому не міг фактично відмовитись від отримання копії протоколу.

Ухвалою суду від 13.10.2020 вирішено питання щодо поновлення позивачу строку на оскарження постанови, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

03.11.2020 надійшов відзив на позовну заяву.

04.11.2020 до суду надійшло клопотання від представника первісного відповідача про заміну неналежного відповідача на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Ухвалою суду від 13.11.2020 у справі здійснено заміну первісного відповідача - головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Дроздової А.О. на належного - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач прохає відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що при проведенні позапланової перевірки та винесені постанови за її результатами, діяв у порядок та спосіб, передбачений законодавством України.

Так, посадовою особою Департаменту, на підставі звернення Управління з питань містобудування та архітектури від 02.12.2019 №01-02-01-16/2251, в період з 18.12.2019 по 28.12.2019 із залученням посадової особи вказаного Управління та дільничного офіцера поліції було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил по об`єкту будівництва «виконання будівельних робіт на АДРЕСА_1 », суб`єкт містобудування не встановлений. За результатами вказаної перевірки встановлений факт виконання будівельних робіт з реконструкції будівлі на АДРЕСА_1 за рахунок надбудови третього та мансардного поверху за відсутності документу, який дає право на виконання будівельних робіт, що є самочинним будівництвом, про що було складено акт перевірки від 27.12.2019.

В період з 03.01.2020 по 17.01.2020 за результатами проведеної позапланової перевірки було встановлено суб`єкта містобудівної діяльності, який виконує роботи з реконструкції будівлі по АДРЕСА_1 , за рахунок надбудови третього та мансардного поверху, яким виявився ОСОБА_1 та складено відповідні акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення і видано припис.

Протокол про адміністративне правопорушення від 03.01.2020 складався посадовою особою у присутності ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами фотофіксації, які є додатком до акту перевірки. ОСОБА_1 були роз`яснені права і обов`язки та повідомлено про час і місце розгляду справи, а саме 15.01.2020 о 10 год. 30 хв. Отримувати вказані документи ОСОБА_1 відмовився, тому вони були направлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням. Примірник оскаржуваної у справі постанови також було направлено позивачу поштою.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому ОСОБА_1 вказав, що при проведенні перевірки суб`єкт містобудування належним чином встановлений не був, з акта не вбачається на підставі яких фактів ОСОБА_1 визнаний забудовником, акт не містить підписів третіх осіб. При цьому, ствердив, що про складання акту його не повідомляли, його копія поштою йому не направлялась, оскільки вказані відповідачем номери відправлень при пошуку на сайті ПАТ «Укрпошта» відсутні, тому що не зареєстровані в системі. На час проведення позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_2 він не проживав, будівельних робіт не здійснював і не є власником цього приміщення. Про розгляд справи про адміністративне правопорушення його належним чином повідомлено не було, тому він не зміг скористатись наданими правами, надати пояснення і докази.

Надаючи заперечення на відповідь на відзив, відповідач ствердив, що у відповідності до порядку здійснення Державного архітектурно-будівельного контролю №553 від 23.05.2011 у зв`язку з відмовою позивача отримувати протокол, останній було направлено йому поштою, як і винесену постанову у справі про адміністративне правопорушення. Проте, не вручені поштові відправлення, згідно з правилами надання послуг поштового зв`язку, зберігаються до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх пересилання. Таким чином і дані в електронній системі відстеження поштових відправлень зберігаються протягом шести місяців, який наразі сплинув.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позову, посилаючись на викладені у ньому обставини, просив скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, як таке, що прийнято з порушеннями процесуальних норм щодо його повідомлення та за відсутності доказів здійснення ним будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .

Здійснюючи представництво відповідача та третьої особи, ОСОБА_2 у судовому засіданні прохала у задоволенні позову відмовити та врахувати викладені у відзиві та запереченні обставини. Вказала, що приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно з дотриманням процесуальних норм та за результатами перевірки прийшов обґрунтованого висновку про винуватість позивача.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, встановивши фактичні обставини справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вказує про наступне.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

У свою чергу, відповідно до ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного порушення, що доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку органи (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, вирішуючи справу щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, що стосується притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має перевірити чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку, та переконатись у наявності події і складу адміністративного порушення, що має доводитись шляхом надання виключно тих доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Згідно із постановою №П-3-20 від 15.01.2020, яка є предметом оскарження у цій справі, головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Дроздова А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме протокол №П-106-19 від 03.01.2020 та акт позапланової перевірки від 03.01.2020, прийшла до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 грн.

За змістом вказаної постанови, за результатами позапланової перевірки, проведеної 03.01.2020 на об`єкті «виконання будівельних робіт на АДРЕСА_1 » було виявлено порушення - виконання ОСОБА_1 у грудні 2019 року будівельних робіт з реконструкції будівлі по АДРЕСА_1 за рахунок надбудови третього та четвертого поверхів, за відсутності документу, який дає право на виконання будівельних робіт, саме дозволу на виконання будівельних робіт, що є самочинним будівництвом, чим порушено ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Отже, вказана постанова була прийнята на підставі двох документів, а саме протоколу та акту, що датовані 03.01.2020. Таким чином, саме ці докази були прийняті суб`єктом владних повноважень до уваги і покладені в основу прийнятого ним рішення.

Так, 03.01.2020 за №5 ДАБІ у Полтавській області було видано направлення для проведення позапланового заходу головному інспектору ОСОБА_3 для здійснення позапланової перевірки «виконання будівельних робіт на АДРЕСА_1 », зі строком дії з 03.01.2020 по 17.01.2020. Суб`єкт містобудування невідомий.

У відповідності до акту від 03.01.2020 №03012020 складеного за результатами проведення позапланової перевірки були виявлені порушення ОСОБА_1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме проведення у грудні 2019 року будівельних робіт з реконструкції будівлі по АДРЕСА_1 за рахунок надбудови третього та четвертого поверхів, за відсутності документу, який дає право на виконання будівельних робіт, а саме дозволу на виконання будівельних робіт, що є самочинним будівництвом. Замовником у вказаному акті зазначено ОСОБА_1 , а особами, які беруть участь у проведенні державного нагляду - головний інспектор Дроздова А.О., Шаповалов С.В. та представники КП ПОР «Полтававодоканал» Кіреєв О.О. та ОСОБА_4 . Згідно з внесеними до акту відомостями, ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, підписання акта, примірник акта надіслано поштою.

Додатком до акту надано фототаблицю, на якій, згідно із посиланням відповідача, зафіксовано вигляд об`єкту, що перевірявся, свідки порушення та присутність під час перевірки ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком класу наслідків об`єкту будівництва, за розрахунками характеристик можливих наслідків будівлю по АДРЕСА_1 зараховано до класу наслідків (відповідальності) СС2 (середні наслідки).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №П-106-19 від 03.01.2020, складеного стосовно ОСОБА_1 , було виявлено порушення виконання ОСОБА_1 у грудні 2019 року будівельних робіт з реконструкції будівлі по АДРЕСА_1 за рахунок надбудови третього та четвертого поверхів, за відсутності документу, який дає право на виконання будівельних робіт, саме дозволу на виконання будівельних робіт, що є самочинним будівництвом, чим порушено ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з протоколом ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, підписання протоколу, в якому його було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 15.01.2020 о 10 год. 30 хв.

В судовому засідання позивач наголосив на тому, що про розгляд справи він належним чином не повідомлявся, копії протоколу та акту перевірки поштою не отримував, за адресою, вказаною у протоколі ніколи не мешкав, а фото із його зображенням, що є додатком до акту можливо було зроблено під час його участі у слідчих діях, які проводились 03.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена позивачем обставина щодо залучення його 03.01.2020 до слідчих дій підтверджується долученою до матеріалів справи копією протоколу огляду місця події від 03.01.2020 об`єктом якого є приміщення кабінету №1 в ЗОШ№4 по АДРЕСА_1 .

Також позивачем було звернуто увагу суду, що матеріали справи про адміністративне правопорушення за наслідками розгляду яких була прийнята оскаржувана постанова, не містять фактичних даних того, виходячи з яких обставин суб`єкт владних повноважень прийшов до висновку, що саме ОСОБА_1 були проведені будівельні роботи на об`єкті, що перевірявся.

Представником відповідача, в ході судового розгляду, наголошувалось на тому, що всі документи направлялися позивачу поштою за адресою, вказаною у протоколі, проте, підтвердження вручення йому цих документів суду надано не було. При цьому, посилання представника відповідача на строки зберігання не вручених рекомендованих поштових відправлень та на наявність у справі фіскальних чеків суд до уваги не бере, оскільки вказані обставини не є доказами належного сповіщення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення та проживання позивача саме за зазначеною у протоколі адресою.

Доводи позивача щодо не проведення ним будівельних робіт, відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності прийнятого ним рішення, жодними доказами не спростовано. Суд вказує, що надані відповідачем документи, на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення, не містять об`єктивних даних того, що ОСОБА_1 є суб`єктом містобудівної діяльності по АДРЕСА_1 .

При цьому суд звертає увагу, що диспозицією ч.6 ст.96 КУпАП встановлена відповідальність за виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2).

У відповідності до ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», порушення якої позивачу постановлено за провину:

Замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля". Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У свою чергу, згідно із ст.1 цього Закону, замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Отже, до об`єктивної сторони складу вказаного порушення входить виконання особою будівельних робіт без дозволу на їх виконання, що має бути доведеним.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки тощо.

Відповідно до п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №553 від 23.05.2011, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб`єкта містобудування.

У випадку, коли суб`єкти містобудування або його представники, які будують або збудували об`єкт будівництва та були належним чином повідомлені про дату і час проведення перевірки, не прибули на об`єкт будівництва для проведення перевірки, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.21 вказаного Порядку, у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням, а отже має бути вручено адресату під розписку.

При цьому суд звертає увагу, що доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримував поштові відправлення, матеріали справи не містять, а приєднана до акту перевірки фотокартка із зображенням позивача (т.1 а.с.143) не є належним доказом присутності останнього під час перевірки, оскільки не містить інформації щодо місця, дати та часу фіксації, які позивачем повністю заперечувались.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно із направленням для здійснення позапланової перевірки від 03.01.2020 (т.1 а.с.134) об`єкту по АДРЕСА_1 , суб`єкт містобудування невідомий, з огляду на що, у відповідності до п.9 Порядку до перевірки мали б бути залучені представники органів місцевого самоврядування та органу Національної поліції.

Між тим, виходячи із змісту акту перевірки від 03.01.2020, замовником вказано ОСОБА_1 , а особами, які брали участь у проведенні заходу вказані головний інспектор Дроздова А.О, ОСОБА_1 та представники КП ПОР «Полтававодоканал» Кіреєв О.О., Верига Р.З.

Відомостей про залучення до перевірки представників органів місцевого самоврядування та органу Національної поліції акт не містить, як і не містить об`єктивних даних щодо належності позивача до статусу замовника.

Відповідно до наданої копії паспорту громадянина України, починаючи з 10.02.2020 зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_3 (т.1 а.с.12-14).

За посиланням представника відповідача акт перевірки, відповідні копії протоколу та постанови, були направлені позивачу поштою за адресою: АДРЕСА_2 , проте доказів належності позивача до вказаної адреси суду не надано.

Згідно із наданою Інформаційною довідкою (т.1 а.с.15-16), приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 на праві власності не належить.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доказування покладено саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень, але у даному випадку такий обов`язок ним виконаний не був.

Водночас, суд зазначає, що у матеріалах перевірки відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б переконливо свідчили що саме позивачем було допущеного порушення законодавства, за яке його притягнуто до відповідальності, оскільки покладені в основу оскаржуваного рішення не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 здійснював будівельні роботи на об`єкті, що перевірявся.

Приходячи до такого висновку, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 31.07.2008 по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

В ході судового розгляду відповідачем не було доведено правомірності прийнятої постанови, а тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Також судом враховується той факт, що постанова у справі про адміністративне правопорушення була винесена за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності у відповідача доказів належного сповіщення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, суд звертає увагу, що за змістом ст.72 КАСУ, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст.73 КАСУ).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, останній не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення (ч.3 ст.77 КАСУ).

Так, окрім документів, на підставі яких була розглянута справа про адміністративне правопорушення та прийнята оскаржувана постанова, стороною відповідача були надані інші акти перевірок, накази, направлення, приписи тощо.

Позивачем на підтвердження заявлених вимог до позову були приєднані копії рішення судів у інших справах, статті з інтернет ресурсів щодо його громадської діяльності, витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, пояснення інших осіб, документи щодо здійснення перевірок, й інша переписка.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги надані відповідачем докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, та визнає надані позивачем докази, що не містять інформацію щодо предмета доказування неналежними, й відповідно до розгляду такі докази суд не бере.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження сплати судового збору позивачем додано квитанцію від 07.10.2020 на суму 420,40 грн (т.1 а.с.1). Враховуючи, що судовий збір підлягає стягненню в межах документально підтверджених витрат по його сплаті, на користь позивача підлягають стягненню витрати, які він поніс у зв`язку зі сплатою судового збору у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №П-3-20 по справі про адміністративне правопорушення від 15.01.2020, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Дроздовою Анастасією Олегівною, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 грн, а провадження у даній справі закрити.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України судовий збір у сумі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне найменування відповідача: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, місце розташування: 01133, м.Київ, бульвар Л.Українки, 26.

Повне найменування третьої особи: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, місце розташування:36011, м.Полтава, вул.Гоголя, 25, кім.62.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих

Повне рішення суду складено 29.01.2021.