Справа № 540/2922/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/2922/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання повернути безпідставно сплачені кошти,

встановив:

I. Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач) у якому просить зобов`язати відповідача повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 4555,00 грн.

II. Позиція позивачки, заперечення відповідача.

Відповідно до змісту позовної заяви, вказані вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 05.08.2020 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. Позивачка сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 4555 грн. На звернення до відповідача з вимогою повернути безпідставно сплачені кошти, оскільки відповідно до п. 9 ст. 1 ЗУ «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» не являється платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, так як придбавала житло вперше, позитивної відповіді отримано не було.

12.11.2020 року відповідачем надано суду відзив на позов, яким заперечує проти задоволення позову, оскільки спірні кошти хоча і є збором на обов`язкове державне пенсійне страхування, проте обов`язковість їх сплати визначає нотаріус відповідно до ст. 49 ЗУ "Про нотаріат ". Таким чином, за позицією відповідача, питання звільнення позивача від сплати збору, мало б вирішуватись при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу, а не за рішенням органу Пенсійного фонду України.

20.11.2020 року позивачка надала суду відповідь на відзив в якому вважає відзив необґрунтованим, безпідставним, оскільки саме на Пенсійний фонд України покладено обов`язок щодо формування подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Будь-яких доказів, які б спростовували твердження позивачки про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 12.10.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк протягом десяти днів для усунення недоліків.

20.10.2020 року позивачкою надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

05.08.2020 року між громадянами ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчений Першою Херсонською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за №1-1073.

При цьому, позивачкою було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % вартості нерухомого майна, що становить 4555,30 грн. Вказане підтверджується заявою на переказ готівки №ПН3017 від 05.08.2020 року (код платежу 24140500).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.08.2020 року (№ інформаційної довідки 221546602), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2020 року, є власником об`єкта житлової нерухомості: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на придбану нерухомість зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №37630787.

29.08.2020 року позивачка звернулась до ГУ ПФУ у Херсонській області управління ПФУ із заявою про повернення сплаченого нею збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в сумі 4555 грн.

08.09.2020 року листом за №2100-0503-8/37137 ГУ ПФУ у Херсонській області повідомило позивачку, про те, що відповідно до п. 9 ст. 1 ЗУ "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування громадяни, які придбавають житло вперше. Органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно. Оскільки на теперішній час чинним законодавством не визначено установу (орган), яка б мала юридичні повноваження щодо підтвердження того, що громадяни (громадянка) за весь період з моменту виникнення у нього (неї) права на вчинення правочину щодо нерухомого майна придбаває житло вперше, тому, за позицією відповідача, такі питання вирішуються лише у судовому порядку.

Вважаючи протиправною відмову ГУ ПФУ в Херсонській області у поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого нею збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна, остання звернулася до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначено ЗУ від 26.06.1997 року №400/97-ВР "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №400/97-ВР).

Згідно з п. 9 ст. 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Пунктом 8 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є, для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону №400/97-ВР платники збору, визначені пунктами 5-7, 9 і 10 ст. 1 цього Закону, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом №400/97-ВР врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року №1740 (далі - Порядок №1740).

Згідно з абзацом 1 п. 15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку №1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09. 2013 року за №1650/24182 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 розділу І Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

VI. Оцінка суду

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судом предметом спору у даній справі є оскаржувана відмова ГУ ПФУ в Херсонській області у поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого нею збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при вчинені правочину щодо придбання житла вперше.

У позовній заяві позивачка стверджує, що на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2020 року вона вперше придбала житловий будинок, а тому відповідно до п. 9 ст. 1 ЗУ "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вона не є платником збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що є підставою для повернення відповідачем сплаченого позивачкою збору, як помилково сплаченого.

Відповідач у листі-відповіді від 08.09.2020 р. за №2100-0503-8/37137, отриманому позивачкою, вказує, що органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а чинним законодавством не визначено установу (орган), яка б мала юридичні повноваження щодо підтвердження того, що громадяни (громадянка) за весь період з моменту виникнення у нього (неї) права на вчинення правочину щодо нерухомого майна придбаває житло вперше, що перешкоджає органам Пенсійного фонду України приймати рішення про звільнення особи від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, відповідач вважає себе звільненим від обов`язку встановлювати факт придбання громадянами нерухомості вперше внаслідок відсутності у органів Пенсійного фонду України такої інформації та нормативного врегулювання спірного питання.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд при вирішенні даних спірних правовідносин враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, у постанові від 21.08.2018 року при розгляді у касаційному порядку справи № 819/657/17 Верховний Суд вважав за необхідне звернути увагу на те, що в Україні відсутній механізми перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість. Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміну "придбавають житло вперше", що міститься у п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше. Ухвалою Конституційного Суду України №29-у/2000 від 23.03.2000 року відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у ПФУ права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні. Верховний Суд зазначив, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу. Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Отже, при вирішенні спірних питань суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно з яким державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у спірних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №819/1498/17, від 01.11. 2018 року у справі №819/1353/17, від 28.11. 2018 року у справі №813/1126/17, від 13.12.2018 у справі № 813/969/17, від 23.04.2019 року у справі №802/1566/17-а та враховуються судом при вирішенні даного спору відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, на відсутність у органів Пенсійного фонду України інформації щодо прав власності на нерухоме майно як таке, що придбане особою вперше.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідач у листі-відповіді від 08.09.2020 року за №2100-0503-8/37137, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивачки про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, не зазначено. Таких доказів відповідачем не зазначено в наданому до суду відзиву на позов.

У суду також відсутні підстави для того, щоб ставити під сумнів вказані твердження позивачки, так як останні відповідають інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Зокрема, судом встановлено набуття позивачем права власності на нерухоме майно та їх підстави:

- земельна ділянка кадастровий номер :06:005:0055, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підстава набуття права власності: договір купівлі - продажу №1-1074 від 05.08.2020 року, посвідчений Першою Херсонською державною нотаріальною конторою.

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , підстава набуття права власності: договір купівлі - продажу №1-1074 від 05.08.2020 року, посвідчений Першою Херсонською державною нотаріальною конторою.

З огляду на встановлені обставини та наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позивачка звільнена від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, як така, що придбавала житло вперше, а тому має право на повернення помилково сплаченого нею збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, під час укладання договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.08.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що судом встановлено необґрунтованість відмови ГУ ПФУ у Херсонській області у поверненні позивачці помилково сплаченої суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, викладеної у листі від 08.09.2020 року №2100-0503-8/37137, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати вказану відмову протиправною.

Щодо вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Херсонській області повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 4555 грн., то суд зазначає наступне.

Відсутність чітко визначеної в законодавстві процедури перевірки обставин придбання житла вперше платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, є порушенням принципів "правової визначеності" та "належного урядування", які покладають за подібних обставин саме на відповідача обов`язок встановлення факту того чи придбав позивач житло вперше при розгляді його заяви про повернення відповідного збору. За умови відсутності у відповідача відомостей про придбання позивачем житла не вперше, він повинен був звернутися до органів Державної казначейської служби з поданням про повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до бюджету.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 14 листопада 2019 року у справі № 819/442/17.

Як вбачається з матеріалів справи, сума збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4555,30 грн. була сплачена ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до УДК у м. Херсоні, код отримувача 37959779.

Таким чином, оскільки сплачені позивачкою кошти зараховані на рахунок, відкритий в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Херсоні, тому з метою поновлення порушених прав позивачки суд вважає за необхідне задовольнити вимоги та зобов`язати ГУ ПФУ у Херсонській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України в м. Херсоні Херсонської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 4555,30 грн.

VII. Висновок суду

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Також суд при викладенні мотивів та підстав прийнятого рішення враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; п. 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; п. 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; п. 29).

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності своїх дій не виконано з урахуванням вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

VIII. Розподіл судових витрат

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат не вирішуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 73000, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління ПФУ в Херсонській області у поверненні ОСОБА_1 безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, оформлену листом від 08.09.2020 року №2100-0503-8/37137.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Херсонській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області () подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при укладанні договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Першою Херсонською державною нотаріальною контрою 05.08.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за №1-1073 в сумі 4555,30 грн., сплаченого за заявою на переказ готівки №ПН3017 від 05.08.2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, але не пізніше 30-денного строку з дня закінчення карантину. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 112010200