Справа № 540/3882/20
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3882/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 судді Херсонського міського суду Херсонської області у відставці до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

встановив:

03 грудня 2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області щодо застосування до визначення розміру нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 обмежень, передбачених Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 року № 553- IX;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області нараховувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки ТУ ДСА України в Херсонській області за вих. № 957/02 від 10.07.20 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без застосування обмеження, визначеного законом про Державний бюджет України, починаючи з 09.07.2020 року;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 виходячи з розміру 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки ТУ ДСА України в Херсонській області за вих. № 957/02 від 10.07.2020 року, без застосування обмеження, визначеного законом про Державний бюджет України, починаючи з 09.07.2020 року, враховуючи вже виплачені суми;

- стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 95 633,40 гривень.

Ухвалою суду від 07.12.2020 адміністративний позов було залишено без руху та встановлено строк позивачу для усунення її недоліків. Станом на 15.12.2020 позивач вимоги ухвали суду від 07.12.2020 виконав в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.12.2020 року відкрито провадження в справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначає, що 15.07.2020 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» надавши відповідні документи та довідку ТУ ДСА України Херсонській області №957/02 від 10.07.2020 року про суддівську винагороду. 12 жовтня 2020 року ГУ ПФУ в Херсонській області перерахувало позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 23615,00 грн. Втім, відповідно до ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. З наведеного позивач робить висновок, що застосування відповідачем норм Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 року № 553- IX є протиправним, а тому просить здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки ТУ ДСА України Херсонській області №957/02 від 10.07.2020 року та стягнути з відповідача моральну шкоду.

06.01.2021 року представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнаються з таких підстав. У жовтні 2020 року позивачу нараховано кошти у сумі 23615,00 грн. (щомісячне довічне грошове утримання за жовтень 2020 року) + 64750,81 грн. (17520,81 грн. щомісячне довічне грошове утримання за липень 2020 року + 23615,00 грн. щомісячне довічне грошове утримання за серпень 2020 року + 23615,00 грн. щомісячне довічне грошове утримання за вересень 2020 року). За листопад сума щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нараховано у розмірі 23615,00 грн. Частиною 3 статті 44 Закону № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством. Після винесення рішення Конституційним судом від 28.08.2020 року № 10- р/2020, Управлінням 06.11.2020 здійснена перевірка довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №957/02 спеціалістами відділу контрольно-перевірочної роботи № 1 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, про що складена довідка №1673/1-23. Для перевірки надані, зокрема, штатний розклад, наказ від 27.04.2020 №10/1 "Про обмеження нарахування суддівської винагороди, заробітної плати", розрахунковий лист за липень 2020 року. Вищевказаним наказом зазначено: "Відділу планової фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності з 18 квітня 2020 року на період до завершення місяця, у якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної вірусної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом, суддівську винагороду, заробітну плату працівникам апаратів судів нараховувати у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року". Відповідно до розрахункового листа за липень 2020 року в графі "Вид нарахування", "Сума" значиться: 123 вихідна допомога: 332 956,80 грн.; 15 Вислуга років суддів: 9047,74 грн.; 43 таємність: 1809,55 грн.; 5 Оклад судді: 18 095,48 грн.; 54 Компенсація відпустки: 270183,60 грн.; 919 Обмеж. 10МінЗпл:- 16631,90 грн. Перевіркою підтверджено нарахування суддівської винагороди у максимальному розмірі 47230,00 грн. відповідно до наказу від 27.04.2020 №10/1, тобто ніякої доплати у зв`язку з набранням чинності рішення Конституційного суду від 28.08.2020 року № 10-р/2020 ОСОБА_1 не здійснювалось. Стосовно моральної шкоди, то відповідач не вбачає підстав для задоволення цих вимог через їх не обґрунтованість.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

15.07.2020 року позивач звернулась до Херсонського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання, до якої надала довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 08 липня 2020 року від 10.07.2020 №957/02 (далі - довідка №957/02), видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області Державної судової адміністрації України на суму 110985,60 грн., у тому числі: оклад - 69366,00 грн.; надбавка за вислугу років 50% - 34683,00 гри; інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання (таємність) 10% - 6936,60 грн.

За даними індивідуальних відомостей про застраховану особу (ОК-5) сума заробітку для нарахування пенсії за травень та червень 2020 року становить 47230,00 грн.

Тому розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача обчислено саме з цієї суми.

У жовтні 2020 року позивачу нараховано кошти у сумі 23615,00 грн. (щомісячне довічне грошове утримання за жовтень 2020 року) + 64750,81 грн. (17520,81 грн. щомісячне довічне грошове утримання за липень 2020 року + 23615,00 грн. щомісячне довічне грошове утримання за серпень 2020 року + 23615,00 грн. щомісячне довічне грошове утримання за вересень 2020 року).

За листопад сума щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нараховано у розмірі 23615,00 грн.

Позивач стверджує, що діями відповідача порушено приписи ч.3 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом.

При вирішенні справи по суті суд враховує наступне.

В силу прямої дії частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Статтею 130 Основного Закону України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016 положення частини третьої статті 141 Закону №2453-VI у редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). У пункті 4 резолютивної частини згаданого Рішення Конституційним Судом України визначено порядок його виконання, а саме: частина третя статті 141 Закону №2453-VI у редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону №2453-VI до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», тобто у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (надалі - Закон №1402-VIII), статтею 142 якого урегульовано порядок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зокрема відповідно до частини четвертої цієї статті у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом втрачає чинність Закон №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Пунктом 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII (з урахуванням змін, внесених згідно із Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII та у редакції Закону України від 21.12.2016 №1798-VIII) було визначено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст.529; 2015 р., №№18-20, ст.132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Мотивуючи дане Рішення Суд зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Запровадження Законом № 1402-VIII правил, згідно з якими зміна складових грошового забезпечення працюючого судді є підставою для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, покликане забезпечити єдність статусу судді у відставці зі статусом судді, який здійснює повноваження з відправлення правосуддя.

З урахуванням наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII «Про Конституційний Суд України».

Отже зазначені вище положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII втратили чинність з 18.02.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є суддею у відставці та станом 08.07.2020 розмір суддівської винагороди для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці становив 110985,60 грн.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно частини 2 статті 52 Закону №1402-VIII судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Суд зауважує, що Конституційний Суд України в рішенні від 18.02.2020 №2-р/2020 зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Як наслідок, з 19.02.2020 на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення частини третьої та четвертої статті 142 Закону №1402-VIII.

В Закон України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема в ч.3 ст.142, не вносились зміни, в тому числі Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці позивача підлягає перерахунку виходячи з 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді із застосуванням складових довідки ТУ ДСА в Херсонській області №957/02 від 10.07.2020 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування для визначення розміру нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 обмежень, передбачених Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 року № 553- IX та задоволення позову в цій частині.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених у спірних відносинах прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відповідно до довідки ТУ ДСА України в Херсонській області за вих. № 957/02 від 10.07.2020 року, без застосування обмеження, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України», починаючи з 09.07.2020 року, враховуючи вже виплачені суми.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки ТУ ДСА України в Херсонській області за вих. № 957/02 від 10.07.20 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без застосування обмеження, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України», починаючи з 09.07.2020 року, то такі вимоги не можуть бути задоволені з тих підстав, що суд не захищає права та інтереси позивача на майбутнє.

В свою чергу у суду відсутні підстави вважати, що відповідач ухилиться від виконання судового рішення в частині нараховування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки ТУ ДСА України в Херсонській області за вих. № 957/02 від 10.07.20 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Стосовно розміру моральної шкоди в сумі 95633,40 грн., то ця сума є нічим іншим ніж несплачена частина щомісячного довічного грошового утримання судді за 3 місяці.

Суд зазначає, що ця сума буде сплачена відповідачем за рішенням суду, а тому не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення цієї ж суми вдруге вже в якості моральної шкоди.

На переконання суду, сам факт задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді відповідно до довідки ТУ ДСА України в Херсонській області за вих. № 957/02 від 10.07.2020 року, без застосування обмеження, визначеного законом про Державний бюджет України, починаючи з 09.07.2020 року, вже є достатнім та належним способом захисту прав позивача.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачкою сплачено судовий збір у сумі 1801,00 грн., за немайнову вимогу - 840,80 грн. та за майнову вимогу про стягнення моральної шкоди - 956,33 грн. Суд звертає увагу на те, що у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди судом відмовлено, а в іншій частині позовних вимог немайнового характеру позов задоволено частково. Враховуючи зазначене, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005; ) щодо застосування до визначення розміру нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) обмежень, передбачених Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 року № 553- IX.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005; ) здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до довідки ТУ ДСА України в Херсонській області за вих. № 957/02 від 10.07.20 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без застосування обмеження, визначеного Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік», починаючи з 09.07.2020 року, з урахуванням раніше виплачений сум.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005; ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 112010201