Справа № 640/27566/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Київ № 640/27566/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

1) визнати бездіяльність відповідача протиправною щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно листа ГУ ПФУ в м. Києві за № 2600-0303-8/51542 від 28.04.2020;

2) зобов`язати відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 та здійснити та здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що 05 березня 2020 року він звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Підставою для такого звернення стало рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, -9, II, 13 положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII, прийняте 18 лютого 2020 року (надалі - Рішення).

28 квітня 2020 року позивачу було відмовлено у здійсненні такого перерахунку, оскільки, як вважає відповідач, розмір складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, після 18.02.2020 року не змінювався, підстави для проведення такого перерахунку відсутні.

Позивач зазначає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці напряму залежить від розміру складових суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді. Зокрема, йому було призначено і наразі виплачувалось 90% такої грошової винагороди працюючого судді.

Позивач, враховуючи положення профільного законодавства, висновки Конституційного Суду України, викладені у рішенні у справі 2-рп/2020 від 18.02.2020 року, висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, вважає відмову протиправною та просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

ГУ ПФУ у відзиві звертає увагу на те, що гр. ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою від 05.03.2020 №3974 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Управління листом від 28.04.2020 надало відповідь на заяву гр. ОСОБА_1 в якій відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав для проведення перерахунку.

Зазначає, що оскільки, відповідно до норм статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII розмір складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді після 18.02.2020 не змінювався, відсутні підстави для перерахунку.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження.

Встановлені судом обставини.

Так, у даному випадку сторонами не заперечуються, не спростовуються, а матеріалами справи підтверджуються обставини перебування позивача на посаді судді Верховного Суду України, виходу у відставку, призначення та виплат щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обставини звернення позивача до відповідача щодо здійснення перерахунку та обставини відмови у здійсненні перерахунку, а відтак, вказані факти є встановленими.

При цьому, з довідки Верховного Суду України від 04.03.2020 № 110/0/8-20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана позивачу, вбачається, що станом на 19.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку, складає 274 573,75 грн., у т.ч.: 144 512,50 грн. - посадовий оклад; доплата за вислугу років - 115 610,00 грн., доплата, що передбачає доступ до державної таємниці - 14 451,25 грн.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 125 Конституції України передбачено, що підставами для звільнення судді є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Статтею 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 №1402-VІІІ, зокрема, передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З наведеного вбачається, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ передбачались особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

У відповідності до пункту 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

У свою чергу, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ.

У вказаному рішенні зокрема зазначено: "Судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України".

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Враховуючи, що зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова ГУ ПФУ у м. Києві щодо перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправною, що є підставою для зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищезгаданої довідки.

Вказана правова позиція також викладена в рішенні Верховного Суду у зразковій справі №620/1116/20 від 16.06.2020.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України на користь позивача, враховуючи ухвалу суду від 25.01.2021, підлягають відшкодуванню судові витрати у розмірі 1681,60 грн., які сплачені за квитанцією від 03.11.2020 № у складі суми 3 363,20 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), яка полягає у нездійсненні перерахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно його заяви від 05.03.2020 (вх. № 3974) та на підставі довідки Верховного Суду України від 04.03.2020 № 110/0/8-20, відмова щодо здійснення якого оформлена листом від 28.04.2020 № 2600-0303-8/51542.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) здійснити відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ), як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Верховного Суду України від 04.03.2020 № 110/0/8-20, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 ) 1681,60 грн. на відшкодування судового збору, які сплачені за квитанцією від 03.11.2020 № у складі суми 3 363,20 грн., оригінал якої знаходиться у справі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 292, 293, 295, 296 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя О.А. Кармазін