Справа № 480/3573/20
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 р.Справа № 480/3573/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача Репетун Катерини Володимирівни на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, м. Суми, повний текст складено 07.09.20 року по справі № 480/3573/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Репетун Катерина Володимирівна в інтересах ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, просила суд першої інстанції зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням рішення Верховного Суду у справі №826/3858/18 від 12.12.2018, що набрало законної сили 05.03.2019, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, починаючи з 01.01.2018 з урахуванням включення всіх додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-ХІІ). Вважає, що існують підстави для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року, зокрема з урахуванням включення всіх додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок виплати 75% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 по 31.12.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ).

Представник позивача Репетун Катерина Володимирівна, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року по справі №480/3573/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні суду було відмовлено в частині включення до перерахунку додаткових видів грошового забезпечення, оскільки доказів звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі іншої довідки, виданої відповідно до Постанови КМУ №103 позивачем не було надано, однак вважає таку відмову незаконною та такою, що суперечить чинному законодавству. Зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані неї документи, так і рішення прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи повідомляють орган ПФУ, що підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 17.12.2019 року №Пз/9901/20/19 (№160/8324/19). Вказує, що отримання довідки не є прямим обов`язком пенсіонера, а її відсутність не є підставою для нівелювання права на врахування грошового забезпечення при перерахунку пенсії. Крім того, зазначає, що відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Зазначає, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців, з посиланням на позицію Великої палати Верховного суду по справі №160/3586/19, викладеної в постанові від 11.03.2020 року. Вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог стосовно включення всіх додаткових видів грошового забезпечення є незаконним та необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також зазначає, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 05.03.2019 року, що також вважає незаконним. Вказує, що фактично, Головним управлянням Пенсійного фонду України в Сумській здійснено перерахунок вже призначеної пенсії, а рішенням суду першої інстанції зобов`язано здійснити перерахунок лише з 05.03.2019 року, а не з моменту проведення незаконного перерахунку пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з 01.01.2018 року. Посилається, що вказана Постанова передбачала, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї Постанови підвищених пенсій проводити з 1 січня 2018 року - 50 відсотків, з 1 січня 2019 по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків, з 1 січня 2020 року-100 відсотків підвищення пенсії, але застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, тому що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.10.2019 року по справі №240/5401/18. Вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо періоду здійснення перерахунку пенсії, оскільки перерахунок має бути здійснений саме з 01.01.2018 року і саме з урахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, не скористалось своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до ст.304 КАС України.

15.01.2021 року представник позивача Репетун К.В. звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою, в якій просила проводити судове засідання по справі №480/3573/20 за відсутності представника позивача. Зауважила, що вимоги апеляційної скарги підтримує і проти винесення судового рішення без участі позивача та представника позивача не заперечує.

Враховуючи неприбуття учасників справи в судове засідання призначене на 19.01.2021 року, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання на підставі положень ст.311 КАС України, колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи по справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 05.03.2013 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ, що підтверджується протоколом про призначення пенсії (а.с.31).

На виконання вимог Постанови №103 у квітні 2018 року позивачу було проведено перерахунок пенсії та зазначено, що підвищення пенсії з 01.01.2018 проводиться у таких розмірах:

з 01.01.2018 - 50 відсотків від підвищення: 1376,65 грн.;

з 01.01.2019 - 75 відсотків від підвищення: 2064,97 грн.;

з 01.01.2020 - 100 відсотків від підвищення: 2753,29 грн.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 14.04.2020 №1800-0801-8/14876, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області проінформувало позивача про те, що перерахунок пенсії проведено з 01.01.2018 і станом на день розгляду звернення рішень щодо порядку чи механізму проведення перерахунків пенсій військовослужбовців, зокрема визначення структури грошового забезпечення не ухвалювались.

Також відповідач повідомив, що з 01.01.2020 набрала законної сили постанова Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1088 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян" (далі - Постанова №1088), якою встановлено, що з 01.01.2020 виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704) здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 (а.с.15-16).

Позивач, в особі його представника, вважаючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області протиправно не здійснило перерахунок його пенсії, звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2018 з урахуванням включення всіх додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що зменшивши розмір пенсії позивачу за рахунок виплати з 05.03.2019 лише 75% суми підвищення пенсії, діяв протиправно, у зв`язку з чим суд дійшов висновку необхідність визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05.03.2019 по 31.12.2019 75% суми підвищення пенсії та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням раніше виплачених сум. Відмовляючи у задоволенні вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок визначеного пенсійного забезпечення з 01.01.2018 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості таких вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 6 ч.1 ст.92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту - Закон № 2262-ХІІ).

Приписами ч.ч.1,2,4 ст.63 Закону №2262-ХІІ визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Частиною 3 ст.51 Закону №2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 було затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII.

Пунктом 1 Порядку №45 (в редакції постанови КМУ 103) визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (в редакції на час спірних правовідносин) (далі по тексту Постанова Кабінету Міністрів України №103) було визначено, що відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 (в редакції на час спірних правовідносин) виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Колегія суддів зазначає, що позивач отримав право на перерахунок пенсії з січня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №103. При цьому Кабінет Міністрів України уповноважений визначати порядок проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним у Порядку №45.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем по справі було проведено перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірах, що передбачені Постанови Кабінету Міністрів України №103 (з відповідними обмеженнями, передбаченими вказаною Постановою Кабінету Міністрів України), що фактично не заперечується учасниками по даній справі.

Колегія суддів зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України №103 на час вчинення пенсійним органом перерахунку пенсії була чинною, не була визнана неконституційною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин по даній справі.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі №826/3858/18, яке було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., та яке набрало законної сили 05.03.2019 було визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 та зміни до пункту 5 Порядку № 45, додатку 2 до Порядку № 45.

Згідно ч.1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 12.11.2019 р. по справі №826/3858/18 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року було залишено без змін.

Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 (з 05.03.2019), позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 09.04.2020 р. по справі №640/19928/18, від 22.10.2020 р. по справі №640/17732/19, а також в рішенні Верховного Суду від 16.08.2019 р. по справі №160/3586/19, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 р.

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми Постанови Кабінету Міністрів України №103 були діючими і пенсійний орган правомірно їх дотримувався.

Вищевказаний висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 17.06.2020 р. по справі №2540/2873/18.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав правових підстав не враховувати положення п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №103.

Отже, у відповідача , в силу ст.19 Конституції України, в період з 01.01.2018 по 04.03.2019 іншого законного способу дій, ніж передбачений Постановою Кабінету Міністрів України №103 не було.

Таким чином, що приписами пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103, які були чинними до 05.03.2019, було прямо передбачено порядок виплати перерахованих пенсій колишнім військовослужбовцям у такий спосіб, як це здійснено відповідачем по даній справі (виплата 50% підвищення з 01.01.2018 та 75% підвищення з 01.01.2019 по 04.03.2019).

Відповідно доводи скаржника щодо протиправності дій відповідача у невиплаті пенсії позивача з урахуванням 100% суми підвищення пенсії за вказаний вище період (01.01.2018 по 04.03.2019) є необґрунтованими.

Разом з тим, з 05.03.2019 у відповідача відсутні підстави для виплати пенсії позивача відповідно до пунктів 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України №103, а тому позивач має право на виплату пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 05.03.2019.

Щодо посилання скаржника на те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 05.03.2019 року, що є незаконним, зазначаючи, що фактично, Головним управлянням Пенсійного фонду України в Сумській здійснено перерахунок вже призначеної пенсії, а рішенням суду першої інстанції зобов`язано здійснити перерахунок лише з 05.03.2019 року, а не з моменту проведення незаконного перерахунку пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з 01.01.2018 року, то колегія суддів вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки здійснюючи виплату пенсії позивача з відповідними обмеженнями (01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% підвищення до пенсії, а з 01.01.2019 по 04.03.2019 - 75% підвищення до пенсії), як вже зазначено вище, відповідач діяв у відповідності до чинного на час спірних правовідносин законодавства, не порушуючи прав позивача.

При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 24.06.2020 року по справі №160/8324/19, відповідно до якої з 5 березня 2019 року з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати особа має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Стосовно доводів скаржника про те, що відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі Суханов та Ільченко проти України (рішення від 26.06.2014, п.35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин законне сподівання на отримання активу також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами.

Приписами пунктів 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України №103, які були чинними до 05.03.2019, було прямо передбачено порядок виплати перерахованих пенсій колишнім військовослужбовцям у такий спосіб, як це здійснено відповідачем по даній справі.

Отже, з урахуванням наведеного, доводи скаржника про порушення відповідачем гарантованого статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи.

Щодо вимог позову про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 із врахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №103 (в редакції на час спірних правовідносин) було передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб

При цьому, здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393,затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі по тексту - Порядок № 45) процедура.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена по справі №240/6263/18.

Отже, без наявності довідки про розмір грошового забезпечення або відповідних складових у ній пенсійний орган не може самостійно зробити перерахунок раніше призначеної пенсії.

Як вбачається зі змісту довідки Державної спеціальної служби транспорту про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, від 29.03.2018 №38-6-2/70, виданої позивачу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №103, розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами чинними на 01.03.2018 за посадою старший офіцер відділення оперативних чергових (Адміністрації Держспецтранслужби) 195 центральної бази Держспецтранслужби становить : посадовий оклад - 4510, 00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням майор - 1340, 00 грн., надбавка за вислугу років (45 відсотків) - 2632,50 грн., усього - 8482,50 грн. (а.с.32).

Зазначені складові та суми таких складових були враховані пенсійним органом при здійсненні перерахунку пенсії позивача, що підтверджується відповідним перерахунком пенсії позивача (а.с. 33).

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу інакше як на підставі довідки.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали даної справи не містять доказів звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок його пенсії на підставі іншої довідки, аніж зазначеної вище, виданої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №103.

Щодо доводів скаржника про те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані неї документи, так і рішення прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи повідомляють орган ПФУ, що підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 17.12.2019 року №Пз/9901/20/19 (№160/8324/19), а також доводів про те, що отримання довідки не є прямим обов`язком пенсіонера, а її відсутність не є підставою для нівелювання права на врахування грошового забезпечення при перерахунку пенсії, то колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, з урахуванням вже наведеного вище, зазначаючи при цьому, що відповідно до приписів Порядку №45 пенсійний орган здійснює перерахунок пенсії на підставі довідок, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках, а тому у органів Пенсійного фонду України відсутні повноваження на самостійне визнання розміру пенсії. Позивачем не було надано доказів звернення до органів пенсійного фонду України з іншою довідкою, виданої відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №103, аніж з довідкою Державної спеціальної служби транспорту про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 29.03.2018 №38-6-2/70.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду, яким, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України, було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати 75% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 по 31.12.2019 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо періоду здійснення перерахунку пенсії, оскільки перерахунок має бути здійснений саме з 01.01.2018 року і саме з урахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення, колегія суддів, з урахуванням наведених вище висновків суду апеляційної інстанції, вважає необґрунтованими.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019 р. з 01 січня 2020 р. виплата пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р., при цьому апелянт фактично не оскаржує обмеження судом першої інстанції задоволення позовних вимог датою 31.12.2019.

Щодо посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду, зокрема, Великої Палати Верховного Суду, то колегія суддів зауважує, що застосуванню в межах даної справи підлягають наведені вище судом апеляційної інстанції правові позиції цього суду.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та таким, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 по справі №480/3573/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло