Справа № 810/5104/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року № 810/5104/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алдолат» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Алдолат» (, 08055, Київська обл., Макарівський район, с. Юрівка, вул. Щорса, 1) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а), у якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2018 № Ю- про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 71961,86 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 14.08.2018 № у розмірі 35851,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 14.08.2018 № (форма «Д») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 44821, 60 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 33083,57 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 14.08.2018 № (форма «Д») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3926,45 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 2892,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 № (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 134812,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 33703,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 № (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 129378,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 32345,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що проведена Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Київській області планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Алдолат», за результатами якої складено акт перевірки, висновки якого про порушення товариством вимог Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток, податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та військового збору є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв`язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без належного дослідження наданих позивачем до перевірки первинних документів, у зв`язку із чим прийняті контролюючим органом рішення про донарахування грошових зобов`язань та штрафних санкцій, а також вимоги про сплату боргу (недоїмки), що прийняті на підставі даного акту та витікають одна з одної, є протиправними та підлягають скасуванню.

У зв`язку із невідповідністю поданої позовної заяви вимогам процесуального законодавства, ухвалою суду від 08.10.2018 позов залишено без руху. 15 листопада 2018 року ухвалою суду було продовжено позивачеві строк для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

11 січня 2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити, з урахуванням того, що встановлені податковою перевіркою порушення позивачем вимог податкового законодавства підтверджуються результатами перевірки. Так, контролюючий орган вказує на те, що ТОВ «Алдолат» оприбутковано молоко у кількості 61430 кг. За рахунок надходження його з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне його отримання, та що вплинуло в кінцевому результаті на правильність визначення фінансового результату підприємства. Також, зауважено, що протягом перевіряємого періоду, товариство придбавало дизпаливо на орендовану машину та генератор, проте до перевірки не було надано розрахунків норм витрат, а надано тільки акти списання палива на вказаний автомобіль та генератор, проте, без зазначення годин роботи, тобто, відсутнє документальне підтвердження використаних паливно-мастильних матеріалів у власній господарській діяльності товариства. Додатково відповідачем у відзиві відмічено, що товариство придбавало сир «філадельфія», та станом на 31.03.2018, значиться залишок сиру 0,175 кг. У кількості 16000 шт. на суму 416000 грн. без ПДВ, а згідно даних з мережі інтернет, термін придатності такого сиру становить 120 днів з дня виготовлення. При цьому інформації щодо дати виготовлення сиру, який значиться за товариством не надавалась. Відтак, ТОВ «Алдолат» не було вписано товар, у якого минув термін придатності, а підприємство не використовувало даний товар у виробництві та не здійснювало його реалізацію, що вказує на те, що підприємством не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ на 83200 грн. (а.с. 207-220 т. 1)

15 березня 2019 року до суду від представників сторін надійшло клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим, судом ухвалено здійснювати розгляд даного спору в письмовому порядку, на підставі положень ч. 3 ст. 194 КАС України.

Розглянувши подані сторонами у справі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з 18.06.2018 по 02.07.2018, Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Алдолат» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.03.2018. Перевірка здійснювалась на підставі направлень від 18.06.2018 № 1884, № 1885, № 1886, № 1887, № 1888, № 1889, № 1890, виданих ГУ ДФС у Київській області.

За наслідками проведення перевірки, контролюючим органом було складено акт № 585/10-36-14-02-13/33272217 від 16.07.2018, яким встановлено наступні порушення з боку позивача: занижено податок на прибуток на суму 134812 грн.; занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 135553 грн.; занижено суми податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік - І квартал 2018 року в сумі 44822 грн.; занижено суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2015 рік - І квартал 2018 року в сумі 71962 грн.; занижено військовий збір за 2015 рік - І квартал 2018 року в сумі 3926 грн.

На підставі висновків акта перевірки, податковим органом було прийнято: вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2018 № Ю- про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 71961,86 грн.; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 14.08.2018 № у розмірі 35851,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 14.08.2018 № (форма «Д») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 44821, 60 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 33083,57 грн.; податкове повідомлення-рішення від 14.08.2018 № (форма «Д») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3926,45 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 2892,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 № (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 134812,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 33703,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 № (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 129378,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 32345,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими за результатами перевірки та на підставі відповідного акта перевірки податковими повідомленнями-рішеннями та рішенням про нарахування штрафних санкцій та вимогою про сплату боргу (недоїмки), вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний правовий порядок у сфері оподаткування ґрунтується на положеннях частини першої статті 67, пункту 1 частини другої статті 92 Конституції України, згідно з якими кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори, що встановлюються виключно законами України, у порядку і розмірах, передбачених ними.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також - ПК України)

Приписами п. 14.1 ст. 14 ПК України, визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231).

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Податковим органом у акті перевірки було вказано на порушення позивачем норм податкового законодавства, зокрема, невідповідність та неповнота змісту актів списання палива і мастильних матеріалів на автомобіль та генераторну установку (акр. акта 10-18 податок на прибуток підприємств, арк. 23-30 акта - податок на додану вартість, арк. 41 акта - податок на доходи фізичних осіб, арк. 43 акта - єдиний внесок). За висновками контролюючого органу, наведені витрати товариства по списанню ПММ, не повязані з господарською діяльністю товариства, відсутнє документальне підтвердження використаних ПММ у господарській діяльності, надані до перевірки акти списання не містять інформації щодо результату роботи автомобіля та такі не можуть вважатись первинними документами для цілей ведення бухгалтерського обліку.

За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (надалі по тексту також - Закон № 996-XIV), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до норм статті 1 Закону № 996-XIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, правові наслідки у платника податків виникають за наявності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції.

При цьому, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод, а недоведеність вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для податкових цілей.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 було затверджено Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету.

Відповідно до п. 2.7 вказаного Положення, первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Слід звернути увагу на те, що надані товариством та залучені до матеріалів справи первинні документи, а саме, акти списання паливно-мастильних матеріалів відповідають вимогам чинного законодавства України, в той час, наявність таких реквізитів, на які було звернуто увагу податковим органом, як витрати пального за нормою та фактично, загальний пробіг автомобіля, час у наряді, не є визначальними для підтвердження використання таких ПММ у власній господарській діяльності товариства, адже з інших показників та реквізитів наданих до перевірки документів, вбачається за можливе прослідкувати доцільність використання автомобілів у власній господарській діяльності, адекватність використання паливно-мастильних матеріалів для них, переміщення по маршрутам тощо.

Важливим є також те, що законодавством не визначено єдиного переліку документів, якими платник податків має підтвердити реальність здійснення господарської операції по списанню паливно-мастильних матеріалів. Норми витрат палива на роботу транспортних засобів встановлені наказом Міністерства транспорту України «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» від 10.02.1998 № 43. Також, норми витрат палива на роботу устаткування (генераторів) встановлені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України «Про затвердження норм витрат паливно-мастильних матеріалів для спеціального рухомого складу» від 03.03.2008 № 244.

Так, згідно з наказом Міністерства транспорту України «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» від 10.02.1998 № 43, норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті призначені для планування потреби підприємств, організацій та установ в паливно-мастильних матеріалах і контролю за їх витратами, ведення звітності, запровадження режиму економії і раціонального використання нафтопродуктів, а також можуть застосовуватись для розроблення питомих норм витрат палива. Нормування витрат палива - це встановлення допустимої міри його споживання в певних умовах експлуатації автомобілів, для чого застосовуються базові лінійні норми, встановлені по моделях (модифікаціях) автомобілів, та система нормативів і коригуючих коефіцієнтів, які дозволяють враховувати виконану транспортну роботу, кліматичні, дорожні, та інші умови експлуатації. Нормування витрат моторних олив та мастил здійснюється пропорційно до витрат палива згідно з встановленими нормативами.

Щодо зазначення відповідачем в акті перевірки тієї обставини, що акти списання палива на автомобіль та генератор ТОВ «Алдолат» є типовими та в них не зазначено годин роботи суд зазначає, що вказане не може саме по собі бути підтвердженням відсутності здійснення самої господарської операції в цілому, адже ступінь деталізації та опису актів списання ПММ чинним законодавством не встановлена, проте умовою для документального підтвердження господарської операції по придбанню/використанню в господарській діяльності/списанню є належне документальне підтвердження сукупністю первинних документів, які мають необхідні реквізити, на підставі яких вбачається за можливе зробити висновок про доцільність/необхідність понесення таких витрат у власній господарській діяльності платника податків.

При цьому, списання ПММ у відповідного суб`єкта господарювання повинно бути врегульовано внутрішніми наказами по підприємству та підтверджено відповідними розрахунками, з урахуванням норм витрат з включенням до них технічних характеристик транспортних засобів/установок, особливостей їх експлуатації тощо.

При зверненні до суду з позовом позивач вказував на те, що згідно службової записки від 02.12.2013 та наказу № 02/12/13 від 02.12.2013 про встановлення норм витрат палива на автомобілі підприємства, ТОВ «Алдолат» встановлено і введено в дію норму витрат дизельного палива на фургон малотонажний Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 - 6 літрів дизельного палива на 100 км. пробігу.

Також у вказаному наказі по підприємству передбачено корегування затверджених норм витрат палива з відповідною калькуляцією за певних умов, зокрема, погодних умов (температури повітря) при експлуатації авто більше 8 років та при частих зупинках (при навантаженні/розвантаженні).

Крім того, згідно службової записки від 03.12.2013 та наказу № 03/12/13 від 03.12.2013 про встановлення норм витрат палива на дизель-генераторну установку, було встановлено і введено в дію норму витрат дизельного палива на дизель-генераторну установку Matari MD-80 (50гц 220В/380В 80 кВт), марка двигуна - DTUTZAG, модель двигуна TD 226В-6D - 12,5 літрів за 1 годину роботи. (а.с. 101-104 т. 1)

У вказаному наказі по підприємству також зазначено, що наведені витрати палива на дизель-генераторну установку розраховані на підставі даних технічного паспорта.

Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Так, 18.02.2019 судом було витребувано у позивача докази використання автомобіля товариством у власній господарській діяльності, маршрутні листи, підтвердження щодо витрат пального тощо (а.с. 95-96 т. 2).

07 березня 2019 року на виконання вимог суду стороною позивача було надано договір оренди транспортного засобу, копії накладних на відпуск товарів (дизельного палива), з яких вбачається право позивача на користування вказаним транспортним засобом за договором оренди № 16/12 від 16.12.2013, укладеним з ТОВ «ДС-груп», факт придбання дизельного палива за відповідними накладними на відпуск товарів (по періодам), складеним ТОВ «Окко-Бізнес Контракт» і ТОВ «Алдолат».

Судом також береться до уваги й надана стороною позивача копія витягу з інструкції по експлуатації дизельного генератора відповідної моделі, з якого слідує заявлена виробником за характеристиками норма витрат вказаної моделі - 12,5 літра/год. роботи. (а.с. 236-237 т. 1)

Таким чином, під час розгляду даного спору судом встановлено обґрунтованість віднесення товариством позивача до адміністративних витрат списання дизельного пального за наданими до перевірки актами списання пального, які містять всі необхідні реквізити для ідентифікації основних показників, розмір яких, за звичайної ділової обстановки під час здійснення господарської діяльності товариством, не викликає сумнівів. Тож, висновки акта перевірки в цій частині не підтвердились під час розгляду справи. (а.с. 105-175 т. 1)

До наведеного суд вважає за необхідне зазначити таке.

За висновками податкової перевірки, за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 ТОВ «Алдолат» задекларовано в рядку 01 декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 141732841 грн.

Перевіркою відображених у рядку 01 декларації(й) «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з продажу продуктів переробки молока, а саме: Моцарелла Dominos, сирний продукт; сирний продукт Моцарелла Для Піци; сир Моцарелла, ТМ Ла Перла; сирний продукт Моцарелла, ТМ "il Molino", терта, "Моцарела Українська" терта.

Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «Алдолат» показників у рядку 01 Декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 встановлено їх заниження на загальну суму 358912 грн.

Крім того, проведеною перевіркою було встановлено, що сума річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначена за правилами бухгалтерського обліку не відповідає критеріям, визначеним розділом III Податкового кодексу України, для прийняття рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці, а саме: за 2015 рік сума річного доходу склала 25416751 грн. за 2016 рік 38722807 грн., за 2017 рік 58688125 грн., тобто, на переконання відповідача, перевіркою підтверджено обов`язок визначати об`єкт оподаткування прибутку із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу ІІІ Податкового кодексу України.

Перевіркою відображених показників у рядку 2120 Звіту про фінансові результати «Інші операційні доходи» за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 у загальній сумі 2470100 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив операції: дохід від реалізації невикористаних запасів, а саме: Сироватка, Молоко перший сорт (3,4%), Гафроящик, Закваска.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 у сумі 2470100 грн. на підставі таких документів: журналів-ордерів та відомостей по бухгалтерським рахункам 71 "Інший операційний дохід", 31 "Рахунки в банках", 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками", 37 "Розрахунки з різними дебіторами", 63 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками", 20 "Виробничі запаси", 719 "Інші доходи від операційної діяльності", 791 «Результат операційної діяльності», 641 «Податкове зобов`язання», договорів, актів наданих послуг, банківських документів (виписок банку), встановлено їх заниження на загальну суму 358912 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Алдолат» відображено взаємовідносини із ТОВ «ДОБРОБУТ» (), ТОВ «АГРОФІРМА «КИЇВСЬКА» (), ТОВ «БРУСИЛІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД» ().

Згідно даних бухгалтерського рахунку 201 «Сировина та матеріали» ТОВ «Алдолат» оприбутковано молоко у кількості 61430 кг. без відображення вартісного показника на загальну суму 473325 грн. (різниця між заліковою вагою вказаною у видаткових накладних та кількістю молока оприбуткованого на бухгалтерський рахунок 201), з огляду на що, відповідач дійшов висновку про те, що товариство оприбутковано молоко у кількості 61430 кг. за рахунок надходження його з джерела невідомого походження, що вказує на безоплатне його отримання.

Відповідачем також констатовано, що ТОВ «Алдолат», в порушення абз. 8 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 5, п. 7, п. 21 П(С)БО № 15 «Дохід», не відображено у складі доходів, вартість молока з джерела невідомого походження у сумі суму 473325 грн., що вплинуло на правильність визначення фінансового результату суму 473325 грн., що призвело до заниження доходу на загальну суму 358912 грн.

Також, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 в сумі 28410768 грн. на підставі таких документів: головних книг, оборотно-сальдових відомостей по рахунках: № 311 «Поточні рахунки в національній валюті», № 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями та замовниками", № 377,,Розрахунки з іншими дебіторами", № 701 «Дохід від реалізації готової продукції», договорів, реєстрів виданих податкових накладних, первинних бухгалтерських банківських, рахунків-фактур, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 1.1 Податкової декларації з податку на додану вартість «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» на загальну суму на загальну суму 1355531 грн.; звіркою встановлено придбання ТОВ «Алдолат» у ТОВ «АВС Імпорт» (ЄДРГІОУ 41337960) сиру філадельфія «ТМ «Філадельфія» 0,175 кг кількістю 32000 шт. на суму 998400 грн., у тому числі ПДВ 166400 грн. згідно видаткової накладної від 01.11.2017 №543 та даних бухгалтерського рахунку 20 «Сировина та матеріали».

Згідно даних бухгалтерського рахунку 20 «Сировина та матеріали» ТОВ «Алдолат» було повернуто 16000 шт. сиру Філадельфія «ТМ «Філадельфія» 0.175 кг на суму 499200 грн., у тому числі ПДВ 166400 грн. ТОВ «АВС Імпорт».

Станом на 31.03.2018, згідно даних бухгалтерського рахунку 20 «Сировина та матеріали» значаться залишки сиру філадельфія «ТМ «Філадельфія» 0.175 кг у кількості 16000 шт., на суму 416000 без ПДВ.

Податковим органом звернуто увагу на те, що згідно інформації з мережі Інтернет, термін придатності сиру філадельфія «ТМ «Філадельфія» 0,175 кг становить 120 днів з моменту виготовлення. Температура зберігання +1; +8 С. Інформація щодо дати виготовлення сиру філадельфія «ТМ «Філадельфія», який значиться станом: на 31.03.2018 на залишках ТОВ «Алдолат» не надавалась.

Відтак, враховуючи придбання сиру філадельфія «ТМ «Філадельфія» 0,175 кг згідно видаткової накладної від 01.11.2017 №543, станом на 31.03.2018, відповідач дійшов висновку, що термін його придатності закінчився, а позивачем не було списано товар, у якого минув термін придатності. Відповідно до наданих документів до перевірки, відповідач вказує на те, що підприємство не використовувало даний товар у виробництві, не здійснювало реалізацію даного товару, а інвентаризація: за період перевірки з 01.012015 по 31.03.2018 не проводилась, наказ про облікову політику не надано, що призвело до того, що підприємством не було нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 83200 грн.

Так, до матеріалів справи стороною позивача було надано видаткові накладні на молоко від постачальників: ТОВ Добробут», ТОВ «Брусилівський маслозавод», ТОВ «Агрофірма «Київська», у яких вказано на виконання якого договору відбувається поставка товару, покупця/продавця, товар - молоко, кількість, залікова вага, одиницю виміру - кілограм, ціну з ПДВ та баз ПДВ та реквізити від постачальника та від покупця. (а.с. 238-250 т. 1, а.с. 1-35 т. 2) Також, суду надано і картки обліку молока на підприємстві з січня 2015 року по березень 2018 року; журнал проводок по рах. 201, 631 за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 по ТОВ «Агрофірма Київська», журнал проводок по рах. 201, 631 за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 по ТОВ «Брусилівський маслозавод», журнал проводок по рах. 201, 631 за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 по ТОВ Добробут»; видаткові накладні від 28.09.2018 та 30.09.2018; податкову накладну № 287 від 30.09.2018 та розрахунок корегування кількісних і вартісних показників № 1 від 28.09.2018 до податкової накладної № 143 від 17.11.2017, які було досліджено судом під час розгляду справи та показники з яких, враховано у взаємозв`язку до виявлених податковим органом при проведенні перевірки порушенням. (а.с. 36-85 т. 2)

У зв`язку з тим, що різні постачальники молока виписують видаткові накладні в різних кількісних вимірах: одні в натуральному виражені ваги, інші - в перерахунку на базисний вміст жиру, або в перерахунку на базисний вміст жиру та білку, ТОВ «Алдолат» обліковує все надходження молока в одному вимірі, а саме, в кілограмах в перерахунку на базисний вміст жиру.

На підприємстві ведеться щоденний облік надходження молока від усіх постачальників з відображенням вмісту жиру та білку, в якому відображається натуральна вага, вага в перерахунку на базисний вміст жиру, вага в перерахунку на базисний вміст білку та вага в перерахунку на базисний вміст жиру та білку, з огляду на що, і утворилась розбіжність між кількістю в накладних і кількістю яку обліковано, однак, при цьому, вартість молока не змінилась і обліковується згідно видаткових накладних, доданих до перевірки та матеріалів справи.

Згідно журналу проводок по рахунках 201, 631, в них зазначено обліковану кількість, вартість та назву постачальника від якого надійшло молоко, проте, надходження молока з джерел невідомого походження на безоплатній основі у товариства не було. Все отримане молоко було використане у виробництві готової продукції, дані кількісні розбіжності на обсяг нарахованих податків по підприємству не вплинули.

Крім того, на підприємстві не було податкових різниць які виникли при нарахуванні амортизації необоротних активів, тобто, сума амортизаційних відрахувань за даними бухгалтерського обліку відповідає сумі амортизаційних відрахувань в податковому обліку, а тому, додаток РІ до податкових декларації з податку на прибуток не подавався.

Також, сир філадельфія 0,175 кг., який рахувався в залишках станом на 31.03.2018 р. в кількості 16000 шт., 28.09.2018 р. був повернутий постачальнику в кількості 12000 шт., на суму 374400 грн., в т.ч. ПДВ 62400 грн., у зв`язку з чим підприємством було проведено коригування ПДВ та 30.09.2018 було реалізовано 4000 шт. на суму 124800 грн., в т.ч. ПДВ 20800 грн., на що було виписано податкову накладну та нараховані податкові зобов`язання з ПДВ.

Отже висновки відповідача, викладені в акті перевірки в цій частині також не підтвердились під час розгляду спору.

Таким чином суд дійшов висновку, що в діях позивача, у даному випадку, були відсутні порушення норм податкового законодавства які були відображені та поставлені в провину позивачу податковим органом, за результатами проведення планової перевірки та відображення встановлених порушень у акті перевірки, з огляду на що, і наслідки у вигляді прийняття податкових повідомлень-рішень з додатковими зобов`язаннями та штрафними санкціями, вимоги про сплату боргу (недоїмки) є неправомірними.

Слід врахувати, що всі оскаржувані в межах даної справи рішення податкового органу були прийняті ним на підставі акта перевірки № 585/10-36-14-02-13/33272217 від 16.07.2018 та мають одну природу виникнення (встановлені перевіркою порушення призвели до розрахунку донарахування податкових зобов`язань та штрафних санкцій).

Отже, встановлена судом відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача за актом перевірки, нівелює всі оскаржувані в даному спорі рішення, адже вони є взаємопов`язаними (похідними) та витікають одне з одного, з огляду на що, суд дійшов висновку про їх протиправність та наявність у даному випадку підстав для їх скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши наявні у справі докази, а також проаналізувавши наведені вище законодавчі норми, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про наявність правових підстав для їх задоволення.

Доводи сторони відповідача не спростовують встановлену під час розгляду справи відсутність підстав для прийняття оскаржуваних рішень за результатами проведення планової податкової перевірки. Під час розгляду спору податковим органом так і не було належним чином та у відповідності до норм ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено вчинення товариством податкових порушень, перелічених в акті перевірки, а всі наведені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача, загалом є витягом інформації з акта перевірки, проте, останні жодним чином не спрямовані на спростування наведених у позовній заяві платником податків обґрунтувань та посилань.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові виграти, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 7841,62 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 21.09.2018 № 4458 та від 22.10.2018 № 4525, з огляду на що, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. (а.с. 3, 194 т. 1)

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алдолат» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.08.2018 № Ю- про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 71961,86 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 14.08.2018 № у розмірі 35851,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.08.2018 № (форма «Д») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 44821,60 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 33083,57 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.08.2018 № (форма «Д») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3926,45 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 2892,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 № (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 134812,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 33703,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 № (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 129378,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 32345,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а)на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алдолат» (, 08055, Київська обл., Макарівський район, с. Юрівка, вул. Щорса, 1) судовий збір у розмірі 7841,62 грн. (сім тисяч вісімсот сорок одна гривня 62 коп.)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2021

Суддя Панченко Н.Д.