Справа № 466/3960/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 466/3960/20 пров. № А/857/15308/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Галицького районного суду міста Львова від 29 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Юрківом О.Р. у м. Львові у справі № 461/161/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 16.03.2020 року серії ЛВ № 13/09/0344-0344, на підставі якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

У обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначає те, що 16.03.2020 року відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення. Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у той самий день і в якому зафіксовано те, що позивач не забезпечив проведення щорічного навчання виконавців маркшейдерських робіт та спеціальних топографо-геодезичних робіт, які мають фіксуватися протоколом результатів перевірки знань засідання екзаменаційної комісії, внаслідок чого позивач порушив пункт 1.8 Інструкції з техніки безпеки при проведенні капітальних маркшейдерських робіт та спеціальних топографо-геодезичних робіт, за яке передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 41 КУпАП.

Позивач вважає постанову в справі про адміністративне правопорушення протиправною з огляду на те, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також те, що відповідач не взяв до уваги ту обставину, що навчання виконавців маркшейдерських робіт та спеціальних топографо-геодезичних робіт проводилось кожного року, і зафіксоване у протоколах результатів перевірки знань засідання екзаменаційної комісії. Позивач зазначає, що відповідач не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема не довів, що позивач здійснив адміністративне правопорушення. Позивач наголошує, що саме орган, який притягає особу до адміністративної відповідальності, має довести його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

На думку позивача, відповідач безпідставно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржену постанову належить скасувати.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 29 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 16.03.2020 року серії ЛВ № 13/09/0344-0344 скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Не погодившись з цим рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права і врахував при розгляді справи протоколи результатів перевірки знань засідання екзаменаційної комісії за результатами навчання виконавців маркшейдерських робіт та спеціальних топографо-геодезичних робіт проводилось кожного року, які позивач не надавав відповідачу при проведенні перевірки та винесенні оскарженої постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Отже, суд врахував докази, яким не була надана оцінка при прийнятті рішення, оскільки такі на момент прийняття рішення відповідачу не надавались.

Тому відповідач вважає, що приймаючи оскаржуване рішення діяв в порядку та спосіб, як визначені чинним законодавством.

26 січня 2021 року на адресу апеляційного суду від Головного управління Держпраці у Львівській області надійшло клопотання про відкладення справи, через введення в Україні карантинних заходів зумовлених поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також через те, що 4 з 6 працівників управління перебувають на дистанційній роботі.

Суд відхилядає доводи управління про відкладення розгляду справи, оскільки вжиті урядом України карантинні заходи не є непереборною силою для прибуття учасника справи до суду, а внутрішня організація роботи державного органу не може бути підставою для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що з 02.03.2020 року по 16.03.2020 року посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області проведена планова перевірка з питань додержання законодавства у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, державного гірничого нагляду.

За результатами перевірки відповідач склав акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) № 13/03/256/0250 від 16.03.2020 року.

На підставі акта перевірки № 13/03/256/0250, генеральному директору ПрАТ «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» ОСОБА_2 вручено припис про усунення виявлених під час перевірки порушень № 13/03/256/0250-0217 від 16.03.2020 року.

16.03.2020 року головним державним інспектором відділу нагляду у гірничобудівній промисловості Головного управління Держпраці у Львівській області Луговим А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 13/091/0344, яким встановлено порушення начальником виробничо-технічного бюро ПрАТ «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» ОСОБА_1 п. 1.8 Інструкції з техніки безпеки при проведенні капітальних маркшейдерських та спеціальних топографо-геодезичних робіт.

Цього ж дня головний державний інспектор відділу нагляду у гірничобудівній промисловості Головного управління Держпраці у Львівській області Луговий А.В. виніс постанову серії ЛВ № 13/09/0344-0344, на підставі якої начальника виробничо-технічного бюро ПрАТ «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: не забезпечення проведення щорічного навчання виконавців маркшейдерських робіт правилам безпечного виконання маркшейдерських робіт, які мають фіксуватись протоколом результатів перевірки знань засіданням екзаменаційної комісії та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав суду докази, які вказують на те, що позивач щорічно забезпечував навчання виконавців маркшейдерських робіт правилам безпечного виконання маркшейдерських робіт, що зафіксовано протоколами результатів перевірки знань засіданням екзаменаційної комісії за 2017-2019 роки. На основі цих доказів, суд першої інстанції зробив висновок про задоволення позову.

Апеляційний суд частково погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слідує з положень п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, суди перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, в першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, встановив те, що позивач від надання пояснень відмовився, про що у відповідній графі протоколу зазначено інспектором Держпраці, однак відмітки про те, що позивачу роз`яснено його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, протокол не містить. Крім того в протоколі немає підпису позивача про те, що він отримав протокол, або відмітки про те, що позивач відмовився отримати протокол. Вказані обставини свідчать про те, що протокол складений без участі позивача.

Отже протокол в справі про адміністративне правопорушення, як доказ у справі про адміністративне правопорушення, не береться судом до уваги, оскільки складений без участі позивача і його пояснень щодо обставин правопорушення, тобто без всебічного з`ясування обставин справи.

Частиною 1 статті 257 КУпАП передбачено, що протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із частиною 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 277 КУпАП передбачено загальне правило, згідно з яким справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 цієї статті визначено випадки коли справа про адміністративне правопорушення розглядається у коротші строки. Однак, справа про адміністративне правопорушення передбачене частиною 5 статті 41 КУпАП до цих випадків не відноситься.

Отже, справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 41 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, який розпочинається з наступного дня після отримання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Проте, апеляційний суд встановив те, що справа про адміністративне правопорушення розглянута в той же день, в який складений протокол про адміністративне правопорушення, що є порушенням норми частини 1 статті 277 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що загальний чи скорочені строки розгляду справи в будь-якому випадку передбачають сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Це обумовлено тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення та докази про обставини справи.

Крім того, в частині 1 статті 278 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших вирішує питання, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Дослідивши постанову у справі про адміністративне правопорушення у сукупності з іншими доказами, апеляційний суд встановив те, що відповідач не повідомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи, більше того, розглянув справу та прийняв постанову у той самий день, в той час коли КУпАП надає для цього п`ятнадцятиденний строк, який починається з наступного дня після отримання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, особою чи органом, які правомочні притягати до адміністративної відповідальності.

Отже, постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена без участі особи у розгляді справи, що свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття рішення, яке є суттєвим і унеможливлює залишення цього рішення в силі.

Таким чином оскаржену постанову в справі про адміністративне правопорушення необхідно скасувати.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04 від 10 лютого 2010 року): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) від 09 грудня 1994 року, серія A,303-A, п. 29).

Незважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що адміністративний позов необхідно задовольнити та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням встановленого порядку розгляду справи, тобто не у спосіб, що визначений КУпАП.

У зв`язку з цим рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині мотивів викладених вище.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині мотивів задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 29 жовтня 2020 року у справі № 500/2823/20 змінити в частині мотивів задоволення адміністративного позову.

В іншій частині рішення Галицького районного суду міста Львова від 29 жовтня 2020 року у справі № 500/2823/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складений 27.01.2021 року