Справа № 826/8117/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Київ № 826/8117/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути документи для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, з видачею відповідного посвідчення.

В обґрунтування свої вимог, позивачем зазначено, що 27.10.2016 року Обласною спеціалізованою МСЕК їй була встановлена друга група інвалідності, що захворювання пов`язане із впливом аварії на ЧАЕС. Листом №309/02-59 від 02.02.2018 року Департамента соціального захисту населення Київської обласної адміністрації відмовлено позивачу у видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії. Посилається на Закон України №76 від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили свою чинність, деяких законодавчих актів України. Зазначає, що надана довідка МСЕК містить інформацію щодо причинного зв`язку інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та відповідачу запропоновано надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

У встановлений судом строк від Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації відзиву на позовну заяву не надходило, будь-яких інших заяв, клопотань також відповідачем не подано.

Згідно з частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (Категорія 4), Серія НОМЕР_1 від 18.04.2011 року.

Внаслідок проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю позивач отримала захворювання, пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС. Так, Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, наданий експертний висновок №39 від 11.10.2016 року про те, що основний діагноз: рак правої молочної залози ст. 2 В Т2N1МО, кл. гр. 2, висновок: захворювання позивача пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 27.10.2016 року довічно.

Надалі, позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації із заявою про внесення подання до департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Листом від 25.10.2017 року №01-12/1376 Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації надано відповідь, посилаючись на лист Департаменту СЗН Київської ОДА, яким зобов`язано УСЗН не приймати документи громадян на оформлення посвідчень, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 із числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки Законом України від 28.12.2014 року №76 «Про внесення змін та визнання такими, що стратили чинність, деяких законодавчих актів України» виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2017 року у справі №357/13188/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

- зобов`язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації прийняти документи ОСОБА_1 про встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та підготувати подання виконавчого комітету Білоцерківської районної державної адміністрації для направлення його до Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. В іншій частині вимог - відмовлено.

З листа Департаменту соціального захисту Київської обласної державної адміністрації від 02.02.2018 року №309/02-59 висновується, що проблематика наради зумовлена її актуальністю і гостротою питання, адже пов`язана з правовою колізією, яка виникла внаслідок прийняття Закону України №76-VІІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України». Також повідомлено, що з ініціативи департаменту, Київська обласна державна адміністрація звернулась до Адміністрації Президента України та Кабінету Міністрів України з метою забезпечення належного соціального захисту вказаної категорії громадян та надання можливої допомоги у врегулюванні ситуації, що склалась. Враховуючи зазначене, на даний час, до внесення відповідних змін у чинне законодавство, вирішити питання про видачу ОСОБА_1 посвідчення особи, постраждалої внаслідок чорнобильської катастрофи першої категорії не видається можливим.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернулася з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 1 (далі також - Порядок №51) регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно пункту 2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України від 28.02.1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі також - Закон №796-XII), іншими актами законодавства.

Пунктами 6 та 10 Порядку №51 визначено, що особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Посвідчення видаються інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Згідно пункту 2 статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до приписів статті 11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 1) евакуйовані із зони відчуження та відселені із зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення; 2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 01 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій; 3) особи, які постійно проживають або постійно працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років; 5) особи, які тимчасово працювали з моменту аварії до 01 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, за умови, що їх було направлено в цю зону за розпорядженнями міністерств, відомств, виконавчих комітетів обласних Рад народних депутатів.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать діти, у яких доза опромінення щитовидної залози перевищує рівні, встановлені Міністерством охорони здоров`я України.

Статтею 14 Закону №796-XII визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно статті 2 Закону №796-XII залежно від ландшафтних та геохімічних особливостей ґрунтів, міри перевищення природного доаварійного рівня накопичення радіонуклідів у навколишньому середовищі, пов`язаних з ними ступенів можливого негативного впливу на здоров`я населення, вимог щодо здійснення радіаційного захисту населення та інших соціальних заходів, з урахуванням загальних виробничих і соціально-побутових відносин, територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони.

Пунктом 4 частини другої статті 2 Закону №796-XII визначено, що такими зонами є, зокрема, зона посиленого радіоекологічного контролю - це територія з щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 1,0 до 5,0 Кі/кв. км, або стронцію від 0,02 до 0,15 Кі/кв. км, або плутонію від 0,005 до 0,01 Кі/кв. км за умови, що розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів перевищує 0,5 мЗв (0,05 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період.

Судом встановлено, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності (довічно) внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0513793 від 27.10.2016 року, тобто після набрання чинності Законом №76-VIII, а, отже, слід дійти висновку, що позивач реалізує свої права, що випливають із статусу особи, яка постійно проживала або постійно працює на території посиленого радіоекологічного контролю, що виникло у 2011 році.

Отже, причинний зв`язок наявного у позивача захворювання з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлено експертною комісією. У свою чергу, посвідчення 4 категорії є чинним та не скасовано, з огляду на що, у суду відсутні підстави повторно надавати оцінку підставам надання позивачу відповідного статусу.

Важливо зазначити, що присвоєння позивачу 4 категорії свідчить про те, що вона є особою, яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вона станом на 18.04.2011 року проживала або відпрацювала у цій зоні не менше чотирьох років.

Суд звертає увагу на те, що обставина, щодо виключення Законом №76-VIIІ статті 2, в тому числі, абзацу 5 частини другої статті 2 Закону №796-XII, а саме, виключено поняття «зона посиленого радіоекологічного контролю» з переліку зон, на які поділяється територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не впливає на статус позивача як громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю, та на обсяг прав, які з цього випливають.

Положеннями статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, оскільки статус особи, яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, позивачу присвоєно у 2011 році, то остання не може втратити такого статусу, в зв`язку з новими приписами Закону №76-VIIІ, який таких наслідків і не містить.

Указані законодавчі зміни мають враховуватися відповідачем та іншими уповноваженими органами у випадку надходження на їх розгляд заяв про надання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи після 01 січня 2015 року, оскільки саме для надання статусу потерпілого застосовувалася скасована стаття 2 Закону №796-XII.

Таким чином, у відповідача під час розгляду заяви позивача були відсутні підстави для неврахування того факту, що позивач є особою, яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 2011 рік.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного суду України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного суду України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності та пояснення сторін, суд доходить висновку про обґрунтованість доводів позивача та наявність підстав для задоволення позову, з урахуванням того, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та прийнятої відмови.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 Кодексу адміністративного суду України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного суду України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Доказів понесення сторонами витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

3. Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути документи для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, з видачею відповідного посвідчення.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статті 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідноті до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 );

Відповідач - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації (01196, місто Київ, площа Лесі Українки, будинок 1; ).

Повне судове рішення складено 25.01.2021 року

Суддя Л.О. Маруліна