Справа № 400/2777/20
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 р. Справа № 400/2777/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головного державного виконавеця Квашенка Сергія Сергійовича, АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2
до відповідачів:1. Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вул. Богдана Хмельницького, 34, м. Одеса, Одеська область, 65007 2. Заступника начальника начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Заліпаєва Юрія Володимировича , пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування наказу від 23.06.2020 року № 1387-к в частині; стягнення коштів за червень 2020 року в сумі 6050,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенко Сергій Сергійович (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач 1) та заступника начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Заліпаєва Юрія Володимировича (далі - відповідач 2) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність заступника начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Заліпаєва Юрія Володимировича, про встановлення надбавок за інтенсивність праці державним службовцям відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 01 червня 2020 року і до кінця місяця, яка полягає у невстановлені головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенко С.С. надбавки за інтенсивність праці у травні місяці 2020 року у розмірі 120% до посадового окладу;

- зобов`язати заступника начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Заліпаєва Юрія Володимировича, внести заступнику начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чубареву Олександру Олександровичу на погодження подання щодо встановлення головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенко С.С. надбавки за інтенсивність праці у червні місяці 2020 року у розмірі 120% до посадового окладу;

- визнати протиправним подання заступника начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Заліпаєва Юрія Володимировича, про встановлення надбавок за інтенсивність праці державним службовцям відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 01 червня 2020 року і до кінця місяця, в частині встановлення головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенко С.С. надбавки за інтенсивність праці у червні місяці 2020 року у розмірі 10% до посадового окладу, та його погодження;

- визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.06.2020 №1387-к, в частині встановлення головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенко С.С. надбавки за інтенсивність праці у червні місяці 2020 року у розмірі 10% до посадового окладу;

- стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Квашенко С.С. кошти не нарахованої та невиплаченої надбавки за інтенсивність праці у червні місяці 2020 року у сумі 6050,00 грн., що є складовою заробітної плати, з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив наступне:

Працюючи головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позивачу встановлено надбавку до заробітної плати за інтенсивність праці за період з 01.06.2020 року до кінця місяця у розмірі 10% до посадового окладу.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача 2, яка полягає у невстановленні йому надбавки за інтенсивність праці за період з 01 червня 2020 до кінця місяця у розмірі 120% до посадового окладу, а також вважає протиправним наказ відповідача 1 від 23.06.2020 року № 1387-к, в частині встановлення позивачу надбавки у розмірі 10 відсотків посадового окладу.

Позивач зазначає, що його було включено до складу виконавчої групи, яку утворено при Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для проведення всіх виконавчих дій з примусового виконання всіх виконавчих проваджень, що прибувають на примусовому виконанні. Також за період з 14.04.2020 року по 30.04.2020 року, з 29.04.2020 року по 31.05.2020 року, з 01.06.2020 року по 30.06.2020 року позивачем виконувалися доручення керівника.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що надбавка за інтенсивність праці у розмірі 10% встановлена позивачу безпідставно, що порушує його трудові права.

Ухвалою від 15.07.2020 суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалю від 13.08.2020 суд залучив в якості відповідача заступника начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Заліпаєва Юрія Володимировича.

11.08.2020 року від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

08.09.2020 року від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У своїх відзивах відповідач 1 та відповідач 2 просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідачі зазначають, що позивач у своїх доводах апелює виключно до норм права, при цьому жодним чином не підтверджує той факт, що їх належить застосовувати до його Позовних вимог, не наводить підтверджень неналежної оцінки його робочої діяльності за червень 2020 року та не долучив жодного доказу на обґрунтування своїх позовних вимог, на противагу, доцільність встановлення саме такої надбавки за інтенсивність праці підтверджується відсутністю подання про заохочення за високі досягнення або взагалі якісь досягнення у професійній діяльності Квашенка С.С. від керівника виконавчої групи, оперативною інформацією щодо показників роботи відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за 2020 рік, облік якої здійснюється у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка повністю нівелює будь-які спори щодо неналежної оцінки його особистого вкладу в роботу державної виконавчої служби України, зокрема як у червні 2020 року, так і протягом 2020 року загалом.

За таких обставин сама по собі наявність позовних вимог у поєднанні з посиланням на нормативно-правові акти не є підставою для задоволення Цих вимог, оскільки будь яких доказів невірної або недостатньої оцінки не наведено, весь позов будується на особистому невдоволенні Позивача неналежною оцінкою його «високопрофесійної» робочої діяльності, у контексті того, що жодних пропозицій від керівника виконавчої групи, до складу якої залучено Позивача, щодо встановлення надбавок або іншого заохочення Квашенка С.С. не надходило, обов`язки державного виконавця, як у складі виконавчої групи, так і відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ним не здійснюються, що з поміж усього не заперечується та продемонстровано самим Позивачем додатками долученими до позовної заяви.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

23.06.2020 року відповідачем 1 видано наказ №1387-к, яким встановлено надбавки за інтенсивність праці працівникам Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у тому числі позивачу встановлена надбавка за інтенсивність праці у розмірі 10 %. При цьому, розміри надбавок за інтенсивність праці окремих працівників різняться від 05 до 230 відсотків посадового окладу.

Відповідно до пункту 1.12. наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.05.2020 року № 380/03-08 стимулюючі виплати державним службовцям встановлюються за поданням безпосереднього керівника державного службовця.

У матеріалах справи також наявне подання підписане відповідачем 2 про встановлення надбавок за інтенсивність праці державним службовцям відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстровано 19.06.2020 за № 04, згідно з яким, працівникам установлено надбавки з 01 червня 2020 року до кінця місяця від 10 до 140 відсотків.

Згідно з частиною 2 статті 50 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з:

1) посадового окладу;

2) надбавки за вислугу років;

3) надбавки за ранг державного службовця;

4) премії (у разі встановлення).

На підставі частини 1 статті 13 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, винагороди, а також інших надбавок згідно із законодавством.

Частиною 1 статті 8 цього Закону встановлено, що державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями.

Отже судом встановлено, що позивач за посадою є державним службовцем, на нього поширюються вимоги зазначених законів, при цьому інші, не передбачені цими законами надбавки можуть бути складовою заробітної плати позивача.

Механізм застосування стимулюючих виплат державним службовцям з метою посилення мотивації працівників державних органів до високопрофесійної, результативної та високоякісної роботи врегульовано Положенням про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15 (далі - Положення № 15).

У пункті 2 Положення № 15 зазначено, що до додаткових стимулюючих виплат державним службовцям належить надбавка за інтенсивність праці. На підставі пункту 5 Положення № 15 надбавка за інтенсивність праці встановлюється державним службовцям з урахуванням таких критеріїв:

1) якість і складність підготовлених документів;

2) терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів;

3) ініціативність у роботі.

Положенням № 15 також передбачено, що керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати (пункт 2). У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи надбавки скасовуються або їх розмір зменшується (пункт 9).

За наявними у справі матеріалами та виходячи з предмету позову суд приходить до висновку, що надбавка за інтенсивність праці позивачу встановлена на певний період - червень 2020 року, при цьому, ця надбавка не була скасована або зменшена, тобто питання несвоєчасного виконання завдань чи погіршення якості роботи протягом періоду її дії не розглядається.

Виходячи зі змісту Положення № 15 надбавка за інтенсивність праці є додатковою стимулюючою виплатою державним службовцям, при цьому про обов`язковість її виплати ні в цьому Положенні № 15, ні в інших законодавчих чи підзаконних актах не йдеться. Навпаки, згідно з пунктом 2 Положення № 15 - встановлення такої надбавки державному службовцю є правом керівника. За такого суд погоджується з доводами відповідача 1 стосовно дискреційного характеру таких повноважень.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі № 208/8402/14-а.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, керівник позивача застосував своє право на додаткове стимулювання працівника.

Щодо розміру надбавки, суд звертає увагу на наступне:

Проаналізувавши параграф 18 наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.06.2020 №1387-к суд зазначає, що державним службовцям Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області з 01.06.2020 року до кінця місяця встановлені надбавки за інтенсивність у різних розмірах - 10%, 80%, 100%, 120%, 130%, 140%, 150%.

Позивач зазначає, що розмір встановленої йому надбавки є найнижчим у порівнянні з іншими працівниками та наполягає на встановленні йому надбавки у розмірі 120 %.

Право отримати надбавку не може бути безумовним і пов`язуватися лише з фактом перебування на посаді в державному органі.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі №805/3983/17-а.

Надбавка встановлюється за відповідних критеріїв: якість і складність підготовлених документів; терміновість виконання завдань, опрацювання та підготовки документів; ініціативність у роботі (пункт 5 Положення № 15).

Основними аргументами позивача для виплати йому надбавки саме у бажаному розмірі є те, що його було включено до складу виконавчої групи, яку утворено при Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для проведення всіх виконавчих дій з примусового виконання всіх виконавчих проваджень, що прибувають на примусовому виконанні, а також те, що за період з 14.04.2020 року по 30.04.2020 року, з 29.04.2020 року по 31.05.2020 року, з 01.06.2020 року по 30.06.2020 року позивачем виконувалися доручення керівника.

Суд зазначає, що факт включення до складу виконавчої групи, а також виконання доручень керівника протягом червня 2020 року не описує характеру виконання завдань позивача в контексті відповідних критеріїв, з таких аргументів не вбачається можливим встановити якість і складність підготовлених документів, терміновість виконання завдань, ініціативність під час їх виконання тощо. При цьому, виходячи з наявних у матеріалах справи документів (доповідна записка та подання щодо встановлення надбавок) вбачається, що подання на встановлення позивачу надбавки за інтенсивність, як члену виконавчої групи, яку утворено при Миколаївському районному відділі державної виконавчої служби, не вносилося.

Суд вважає, що встановлення невідповідності розміру надбавки позивача виконаній ним роботі можливо лише за умови порівняння за відповідними критеріями повного обсягу виконаної роботи позивача протягом червня 2020 року з порівнянням повного обсягу виконаної роботи інших працівників протягом цього ж періоду, з урахуванням їх функціональних обов`язків, навантаження, професійного рівня, досвіду роботи та інших обставин. При цьому, позовна заява та наявні у матеріалах справи докази не містять відповідних даних.

Витребувані судом за клопотанням позивача докази, зокрема, звіт про роботу органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, про стан виконання судових рішень і рішень інших органів за І півріччя 2020 року (крім рішень про стягнення періодичних платежів), а також розміри надбавок за інтенсивність праці, які можуть встановлюватися державним службовцям управління юстиції не містять інформації про роботу окремих працівників Управління забезпечення примусового виконання рішень та не надають можливості для повної оцінки роботи позивача протягом червня 2020 року за критеріями передбаченими пунктом 5 Положення № 15 у порівнянні з іншими працівниками.

За такого суд приходить до висновку, що адміністративний позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову головного державного виконавця Квашенка Сергія Сергійовича, ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Богдана Хмельницького, 34, м. Одеса, Одеська область, 65007, ) та заступника начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Заліпаєва Юрія Володимировича (пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування наказу від 23.06.2020 року № 1387-к в частині; стягнення коштів за червень 2020 року в сумі 6050,00 грн. - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.01.2021 року.

Суддя О.В. Малих