Справа № 487/1382/20
Суддя: Нікітін Д. Г.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1382/20
Провадження № 2-а/487/4/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -Нікітіна Д.Г.,
при секретарі - Оцабера М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва звернувся ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить: скасувати постанову від 23.10.2019 року серія ЕАК №1525042 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і закрити справу.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що він ніколи не керував зазначеним в протоколі транспортним засобом і не вчиняв вказаного в постанові правопорушення. Посвідчення водія, видане на його ім`я серії НОМЕР_1 , було ним втрачено в червні 2009 року, що підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 24.02.2020 вих. № 31/14-В-03 та Витягом з кримінального провадження. Про існування постанови він дізнався від державного виконавця наприкінці лютого 2020 року, а постанову отримав 28.02.2020 року.

15 грудня 2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що поліцейський врахував всі необхідні обставини при розгляді справи та виніс постанову відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали та надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, 16.09.2019 року інспектором роти № 1 батальйону № 4 управління патрульної поліції Миколаївської області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Слободян О.Ю., було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій вантажного автомобіля Renault Premium 450DXI державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом НОМЕР_3 , не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії СЕ, чим порушив п. 2.1. "а" ПДР - керування ТЗ особою, яка не має керування таким ТЗ.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП України визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП України передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП України передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 283 КупАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: 1) найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; 2) дату розгляду справи; 3) відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; 4) опис обставин, установлених під час розгляду справи; 5) зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; 6) прийняте у справі рішення.

Згідно ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже з аналізу зазначених положень вбачається, що особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення повинна дослідити докази вчинення правопорушення та надати їм оцінку. Перелік таких доказів наведений в ст.251 КУпАП.

Також суд зауважує, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачаються, що при складанні оскаржуваної постанови, особа водія встановлена за водійським посвідченням НОМЕР_1 .

При цьому, згідно довідки РСЦ МВС в Миколаївській області від 24.02.2020 № 31/14-В-03, вищевказане посвідчення водія значиться втраченим та має статус «загублений».

Окрім цього, 16.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою ОСОБА_1 , який просить вжити заходів до невстановленої особи, котра таємно, шляхом вільного доступу викрала посвідчення водія на його ім`я. Попередня правова кваліфікація за ч. 3 ст. 357 КК України.

Вказані докази підтверджують позицію позивача.

При цьому, доводи позивача жодним чином не спростовані відповідачем та не надані пояснення у відзиві.

За таких обставин суд вважає, що суб`єктом владних повноважень не доведена вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126КУпАП,а саме те,що саме позивач є суб`єктом правопорушення, викладеного у постанові серія ЕАК № 1525042, а тому оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є протиправною, та підлягає скасуванню.

Одночасно, вимога позивача щодо закриття провадження у справі не може бути задоволена, виходячи з наступного.

Виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в ст. 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у ст. 221-222 КпАП.

Згідно приписами ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 2 ст.126 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.126 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову (ч. 1 ст. 283 КпАП).

Відповідно до частини 1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у ст. 222 КпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених ст. 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Саме таку правову позицію висловив Верховний суд у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 201/243/17.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зазначеній частині.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1,2,3,241-246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1525042 від 16.09.2019, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.126 КУпАП скасувати.

В частині позовних вимог про закриття провадження у справі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Нікітін