Справа № 560/8321/20
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8321/20
РІШЕННЯ

іменем України

27 січня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 13.11.2020 року про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні № 63614308.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірна постанова є протиправними та такими, які слід скасувати, оскільки їх винесено з порушенням місця відкриття виконавчого провадження. За приписами статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчим округом приватного виконавця Павелків Т.Л. визначено місто Київ. Разом з цим, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що не мав і не має ні місця проживання, ні майна у м. Києві.

В поданому до суду відзиві відповідач вказує, що 13.11.2020 від АТ «Банк Форвард» надійшла заява про примусове виконання рішення, в якій просили відкрити за місцем знаходження майна боржника, і виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2806 від 15.10.2020 року виданого приватним нотаріусом КМНО Котюк І.В. про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 25 078,50 гривень. До заяв про примусове виконання рішення, було додано довідки про відкритий рахунок, в якій зазначається, що ОСОБА_1 є власником рахунку НОМЕР_1 відкритого в АТ «Банк Форвард», який розташований за адресою: м. Київ, вул. вул. Саксаганського, буд. 105. Крім того, до заяви про примусове виконання, рішення, було додано оригінал виписки по рахунку, з якої вбачається, що на рахунку НОМЕР_2 , який належить боржнику, станом на 13.11.2020 року наявні кошти в розмірі. 0,60 гривень. Згідно з частиною 2 статті 24 закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до статті 24 цього закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника, дії щодо відкриття виконавчого провадження та постанова від 13.11.2020 про відкриття виконавчого провадження АСВП №63614308, є правомірними.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.01.2021 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 13.01.2021.

13.01.2021 відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою сторін на 27.01.2021 11:00.

27.01.2021 сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином.

Від позивача надійшла заява про слухання справи без його участі. Позовну заяву просить задовольнити.

З врахуванням приписів частини 3 статті 194 КАС України суд вважає за можливе розгляд справи здійснити в письмовому провадженні.

15.10.2020 приватним нотаріусом КМНО Котюком І.В. вчинено виконавчий напис №2806 про звернення стягнення з громадянина України ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 25078, 5 грн.

13.11.2020 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 63614308 від 13.11.2020, на підставі вищезазначеного виконавчого напису.

Вважаючи дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження АСВП №63614308 та постанову від 13.11.2020 про відкриття виконавчого провадження АСВП №63614308 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує викладене нижче.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає закон України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач, у відповідності до вимог частини 3 статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження", має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Отже, примусове виконання рішень здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Виконавчим округом відповідача є м.Київ. Таким чином, відповідач має право здійснювати дії щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, в тому числі і щодо відкриття виконавчого провадження, при умові що місце знаходження майна боржника або місцем реєстрації боржника є місто Київ.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додав Довідку від 04.11.2020 б/н, в якій зазначив, що у позивача є рахунок НОМЕР_1 від 11.06.2018 в валюті гривня, відкритий в АТ "Банк Форвард".

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого 06.02.2016 Волочиським РС УМВС України в Хмельницькій області його місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана адреса місця реєстрації боржника зазначена у Виконавчому написі №2806 від 15.10.2020 і в заяві АТ "Банк Форвард" про примусове виконання рішення.

Отже, при відкритті виконавчого провадження інформація про місце проживання була відома відповідачу.

Посилання відповідача на те, що м.Київ є місцезнаходженням майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку НОМЕР_1 від 11.06.2018 в валюті гривня, відкритого в АТ "Банк Форвард", який розташований за адресою: м.Київ, вул.Саксаганського, буд. 105, суд не бере до уваги.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно з статтею 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 1.27 статті 1 закону України №2346-III від 05.04.2001 "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - Закон №2346-III), платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Пунктом 3.1 статті 3 Закону №2346-III визначено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з пунктом 7.1 статті 7 Закону №2346-III, банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Отже, наявність карткового рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, на думку суду, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів, оскільки матеріали справи не містять доказів, що на картковому рахунку НОМЕР_1 від 11.06.2018, відкритому в АТ "Банк Форвард", знаходяться грошові кошти позивача, що б давало підстави вважати їх майном боржника. Суд не встановив, а відповідач не надав доказів наявності таких коштів на картковому рахунку на момент відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону №1404-VII, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Під час судового розгляду відповідач не надав суду доказів виконання ним вимог частини 5 статті 24 Закону №1404-VII щодо з`ясування з достовірних джерел інформації про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі.

Тому, посилання відповідача на лист-роз`яснення Міністерства юстиції України №23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018, у якому Міністерство юстиції України вказало, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, суд вважає безпідставними.

Крім того в договорі доданому до заяви про примусове виконання рішення стягувач вказує на відкритий банком рахунок для обліку поточної заборгованості ОСОБА_1 , а не для зберігання коштів. При цьому, стаття 7 Закону №2346-III передбачає лише п`ять видів рахунків: вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Відкриття рахунку для обліку поточної заборгованості Закон №2346-III не передбачає.

Посилання відповідача на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 10.09.2018 по справі №905/3542/15, суд вважає необґрунтованим, оскільки предметом доказування у цій справі була правомірність арешту коштів на рахунку в банку, предметом доказування у справі №560/4175/19 є виконання відповідачем вимог Закону №1404-VII щодо перевірки наявності коштів на рахунках позивача.

Відповідно до частини 3 статті 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час судового розгляду суб`єкт владних повноважень не довів, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2020 ВП№63614308.

Оскільки, позивач був звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 13.11.2020 року про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні № 63614308.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Приватний виконавець Павелків Тетяна Леонідівна (вул. Златоустівська, 55, оф. 62,Київ 135,01135 , ідентифікаційний номер -

Головуючий суддя Г.В. Лабань