Справа № 160/4582/20
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/4582/20

головуючий суддя І інстанції МаковськаО.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2020 року в адміністративній справі №160/4582/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення від 17.03.2020 №000102/04-36-32-04/ НОМЕР_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2020 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 17.03.2020 №000102/04-36-32-04/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що спірне рішення про застосування штрафних санкцій було прийнято останнім у відповідності з приписами чинного законодавства, оскільки позивачем було порушено приписи ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого, відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

ФОП ОСОБА_1 має право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, що підтверджується Ліцензією з датою реєстрації 06.08.2019, терміном дії з 30.07.2019 до 30.07.2020. Як зазначено в Ліцензії, адреса місця торгівлі м.Дніпро, Новокодацький р-н, вул.Заводська, буд.101К.

Інспектором з ЮП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ФОП ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 24.01.2020 №457918 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Зі змісту протоколу вбачається, що 24.01.2020 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » громадянин ОСОБА_1 реалізував громадянці ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) алкогольні напої, а саме: ель «Імбірний», чим порушив вимоги та правила реалізації алкогольних напоїв.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 «до магазину зайшла дівчина та придбала снекову продукцію». Тобто, факт продажу слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, позивачем заперечується.

17.03.2020 року відповідачем на підставі наведеної інформації було прийнято рішення № 000102/04-36-32-04/ НОМЕР_1 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансової санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Не погодившись з наведеними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення про застосування фінансових санкцій було прийнято відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність його скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно абз. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 (далі Порядок № 790).

Відповідно до Порядку № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що на суб`єктів господарювання покладається обов`язок по здійсненню роздрібної торгівлі алкогольних напоїв виключно особам, які досягли вісімнадцятирічного віку. Недотримання вказаних вимог має наслідком притягнення особи до відповідальності шляхом накладення штрафу.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірного рішення були висновки відповідача, сформовані на підставі даних правоохоронних органів, про продаж 24.01.2020 року позивачем неповнолітній особі алкогольних напоїв.

Відповідно до протоколу від 24.01.2020 року, 24.01.2020 року близько 19:30 у місті Дніпро за адресою вул. Набережна заводська, буд. 101к у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » позивач реалізував неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 алкогольні напої, а саме продав ель «Імбирний», 2 л., вміст алк. 5%, чим порушив вимоги та правила реалізації алкогольних напоїв.

На підтвердження наведених обставин, відповідачем також були подані пояснення ОСОБА_2 від 24.01.2020 року, відповідно до яких, 24.01.2020 року приблизно 19:40 остання зайшла до приміщення магазину «Пробка» вул. Заводська 101К і замовила 2 літри елю «Імбирне» об`ємом 2 літри і 30 грам кальмарів. Продавець документи на питав. Здійснивши придбання наведеного товару, остання рушила на вихід.

Поряд з вказаним, уповноваженою особою поліїції, 24.01.2020 року також було отримано пояснення позивача, який зазначив, що 24.01.2020 року приблизно 19:30 до останнього в магазин зайшла дівчина та придбала снекову продукцію, а саме кальмара. Після цього, вона вийшла та тут же зайшла разом з молодим чоловіком, який представився співробітником поліції і зазначив, що позивач продав алкогольний напій дівчині. Зауважено, що позивач не здійснював продажу алкоголю дівчині, а звідки у останньої з`явився алкогольний напій не знає.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається наявність суперечностей у поясненних наведених осіб.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів продажу позивачем неповнолітній особі алкогольного напою 24.01.2020 року, зокрема фіскального чеку, відповідачем до суду подано не було.

Також, відповідачем не було надано до суду доказів опису придбаної неповнолітньою особою алкогольної продукції та наявності у позивача такої продукції у продажу, що обумовлювало б пов`язаність придбаної неповнолітньою особою продукції, саме з діяльністю позивача.

Поряд з вказаним, з матеріалів справи вбачається, що за вчинення наведеного правопорушення, 12.02.2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради було прийнято постанову від 12.02.2020 №05/294 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. на підставі ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Наведена постанова була оскаржена позивачем в судовому порядку.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.06.2020 у справі №205/2366/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування було задоволено.

Скасовано постанову № 05/294 від 12.02.2020 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн., за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.156 КУпАП.

В наведеному судовому рішенні судом було зазначено, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивачем було порушено вказані вимоги законодавства, ухвала суду про витребування матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідачем виконана не була, суду не були представлені будь-які докази суспільно шкідливої поведінки позивача, яка б в подальшому мала стати підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем у передбачений законом спосіб не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Отже, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції відносно протиправності прийняття спірного рішення та необхідності його скасування.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2020 року в адміністративній справі №160/4582/20 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко