Справа № 638/7256/20
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 р.Справа № 638/7256/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Матвєєвої В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Цвірюк Д.В., м. Харків, повний текст складено 01.10.20 року по справі № 638/7256/20

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області - старшого сержанта поліції Терешонкова Дмитра Олександровича

про скасування постанови та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до поліцейського 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області - старшого сержанта поліції Терешонкова Дмитра Олександровича (надалі також відповідач), в якому просив скасувати постанову серії ЕАМ № 2556719 від 19.05.2020 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 статті 122 КУпАП у розмірі 425 гривень, а також закрити провадження у справі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.10.2020 позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову серії ЕАМ №2556719 від 19.05.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Закрито провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 гривень, а також судовий збір у розмірі 840,80 грн.

У стягненні іншої частини витрат відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу та прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500 гривень.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення не врахував, що з огляду на публічний інтерес до особи позивача справа має велике значення для позивача та може вплинути на його репутацію, а томі він звернувся за професійною правничою допомогою. Також, суд першої інстанції не взяв до уваги, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи надано належні первинні документи. Вказує, що рахунки № 1, № 2, № 3 не мають містити детального опису робіт (наданих послуг), оскільки не є первинними документами, а є документами, які містять платіжні реквізити для оплати послуг, тобто, носять інформаційний характер, що підтверджується висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 915/641/19.

Оспорюване рішення суду першої інстанції не містить інформації про те, щоб відповідачем заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Також, в оспорюваному рішенні відсутня будь-яка згадка про те, що відповідачем здійснено доведення неспівмірності витрат.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не розкрив, з яких саме підстав у суду виникли сумніви щодо витрати адвокатом 9 годин робочого часу на підготовку адміністративного позову на 10 аркушах. Водночас, оцінюючи складність справи для цілей обрання форми адміністративного судочинства, суд об`єктивно не може виносити аналогічних суджень щодо складності справи для сторони або щодо складності виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Вказані вище обставини, на думку позивача, свідчать, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, здійснено судом першої інстанції безпідставно, тобто самостійно та з власної ініціативи, чим неправильно застосовані норми права, зокрема, положення частин 4-7 статті 134 КАС України.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Також, 28.01.2021 позивачем було подано клопотання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-4 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Такий правовий висновок сформований Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Вказаний висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 21.03.18 у справі № 815/4300/17, від 11.04.18 у справі № 814/698/16, від 18.10.18 у справі № 813/4989/17.

Згідно з частиною шостою статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Зазначені висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16, вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказані критерії закріплені у ч. 5 ст. 134 КАС України.

Як убачається із матеріалів справи, 25.05.2020 між ОСОБА_1 (як клієнтом) та адвокатом Матвєєвою В. С. укладено Договір про надання правової допомоги № 737 (в подальшому - Договір), за умовами якого адвокат ОСОБА_2 надає правову допомогу клієнту з приводу його захисту, в тому числі, в судах першої та апеляційної інстанцій.

За умовами п. 1.1 Договору клієнт у порядку, та на умовах, визначених цим Договором, надає адвокату завдання-доручення щодо підготовки адміністративного позову на оскарження Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ЕАМ № 2556719 від 19.05.2020, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість правової допомоги, що надається Адвокатом, визначається сторонами, входячи із фактичного часу, витраченого Адвокатом на надання послуг, та вартості одного часу роботи Адвоката в 1000,00 (одна тисяча) гривень.

27.05.2020 сторонами Договору укладено Завдання-доручення до Договору про надання правової допомоги № 737 від 25.05.2020.

Додатковою угодою до Договору пункт 2.1. Договору викладено у такій редакції: "2.1. Вартість правової допомоги, що надається Адвокатом, визначається Сторонами, виходячи із фактичного часу, витраченого Адвокатом на надання послуг, та вартості однієї години роботи Адвоката в 1000,00 (одна тисяча) гривень.

Вартість правової допомоги, що надається адвокатом у вигляді супроводу та представлення інтересів клієнта під час судового засідання, визначається сторонами в сумі 1500,00 гривень за одне судове засідання, в якому бере участь адвокат, незалежно від витраченого адвокатом часу.

Загальна вартість правової допомоги, наданої адвокатом, зазначається сторонами у відповідних Актах про надання правової допомоги."

За актом про надання правової допомоги від 29.05.2020 адвокатом на виконання Договору надано послуги з підготовки адміністративного позову на оскарження Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ЕАМ № 2556719 від 19.05.2020, загальна вартість послуг адвоката склала 9000 грн із розрахунку 9 годин за 10 аркушів позовної заяви.

За актом про надання правової допомоги № 2 від 30.09.2020 адвокатом на виконання Договору надано клієнту юридичні послуги (правову допомогу) на загальну суму 5000 грн із розрахунку 5 годин з таких питань:

1) здійснений підбір та роз`яснення нормативно-правових актів, що регулюють:

- притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

- оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

2) підготовлені та подані до суду процесуальні документи:

- заява про виконання ухвали про залишення адміністративного позову без руху та сплату судового збору від 05.06.2020;

- заява про відкладення слухання у справі від 11.08.2020;

- заява про ознайомлення з матеріалами справи від 18.09.2020;

- додаткові пояснення у справі від 28.09.2020;

- заява про виклик свідка від 30.09.2020.

3) роз`яснені стадії судового процесу при спрощеному позовному провадженні, правила поведінки під час судового засідання.

Також, 30.09.2020 сторонами Договору укладено Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом відповідно до Договору про надання правової допомоги № 737 від 25.05.2020, зміст якого дублює перелік робіт (наданих послуг), зазначений в актах про надання правової допомоги від 29.05.2020 та від 30.09.2020.

За попереднім актом про надання правової допомоги від 01.10.2020 адвокатом на виконання Договору надано клієнту юридичні послуги (правову допомогу) на загальну суму 1500 грн у вигляді супроводу та представлення інтересів клієнта під час судового засідання 01.10.2020 о 10:30.

На підставі рахунків № № 1, 2, 3 від 29.05.2020 та 30.09.2020 позивач оплатив адвокату ОСОБА_2 послуги з надання професійної правничої допомоги у справі № 638/7256/20 у загальному розмірі 15500 гривень, що підтверджується квитанціями № 401958 від 29.05.2020, № 401964 від 30.09.2020 та № 401965 від 01.10.2020.

Вищевказаними документами підтверджено, що адвокат ОСОБА_2 надала позивачу послуги з професійної правничої допомоги.

Разом з тим, колегія суддів, дослідивши подані заявником докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, копію Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом відповідно до Договору про надання правової допомоги № 737 від 25.05.2020, зазначає, що фактично зі змісту наданих адвокатом послуг з професійної правничої допомоги позивачу вбачається, що забезпечення збору доказів, вивчення судової практики, підбір нормативно-правових актів, є фактично частиною процесу з надання послуг на професійну правничу допомогу, пов`язану з процесом складання тексту позовної заяви, інакше, вказані послуги були б окремими консультаційними послугами з юридичних питань.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позовна заява, подана адвокатом Матвєєвою В. С. від імені позивача, не відповідала вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України, про що судом першої інстанції постановлено ухвалу про залишення позову без руху від 01.06.2020. Вказане свідчить про неякісну підготовку представником позивача документів, поданих до суду від його імені. Заява про виконання ухвали про залишення адміністративного позову без руху та сплату судового збору від 05.06.2020 складена адвокатом Матвєєвою В. С. саме на усунення вказаних недоліків складеної нею ж позовної заяви.

Складення адвокатом Матвєєвою В. С. заяви про відкладення слухання у справі пов`язано, у тому числі, зі службовим відрядженням представника позивача.

В свою чергу, з наданих документів не вбачається можливості визначити кількість витраченого адвокатом часу за певним видом послуги (окрім послуги щодо складення позовної заяви), а заявлена ціна послуг - 15500 грн не є співмірною складності справи, оскільки розмір визначених відповідачем зобов`язань оскаржуваною у справі постановою визначено на рівні 425 грн та аналогічні правовідносини неодноразово були предметом судового оскарження.

Дослідивши подані позивачем докази, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката ОСОБА_2 з професійної правничої допомоги позивачу в сумі 15500 грн є суттєво завищеним та таким, що не є співмірним із складністю справи з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки підготовка до написання тексту позовної заяви не потребувала настільки значного часу для надання адвокатом Матвєєвою В. С. послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до визначеної вартості послуг адвоката, а суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги не є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру.

Так, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу саме у розмірі 1000 грн судом першої інстанції враховано п. 4 ч. 5 ст. 134 КАС України, а саме, що позивачем не обґрунтовано, з урахуванням складності справи, складення позовної заяви протягом 9 годин із розрахунку 1000 гривень за годину, надання адвокатом правничої допомоги протягом 5 годин згідно із актом про надання правової допомоги № 2, що становить 5000 гривень, вартості у 1500 гривень участі адвоката в судовому засіданні.

При цьому, позовна заява у даній категорії справ не потребує складних правових досліджень.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви позивача, колегія суддів зазначає, що витрати на правничу допомогу у сумі 1000 грн є співмірними із складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягу послуг у суді першої інстанції, значенням справи для сторони, та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм процесуального права - неправильним.

Доводи позивача про те, що ним було надано всі належні та допустимі докази понесених під час розгляду справи судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15500 грн, колегія суддів з урахуванням наведених вище висновків вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи з урахуванням співмірності підтверджуються витрати позивача на професійну правничу допомогу на суму 1000 грн.

Обставини значення справи для позивача, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію, позивачем не доведено.

Колегія суддів зауважує, що у відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, вказавши, що обсяг робіт, як і заявлений розмір витрат, є завищеними та не є співмірними зі складністю цієї справи, що спростовує доводи апеляційної скарги позивача про відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, в розумінні ч. 6 ст. 134 КАС України відповідач заявив відповідне клопотання щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, в даному випадку, є недоречними.

Рахунки № 1, № 2, № 3 досліджувалися судом першої інстанції у сукупності з іншими документами з огляду на необхідність з`ясування обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З огляду на викладене вище та враховуючи приписи ст. 139 КАС України, клопотання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в частині розподілу судових витрат, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.10.2020 року по справі № 638/7256/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді С.П. Жигилій О.А. Спаскін