Справа № 520/18358/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року № 520/18358/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши в порядку письмового провадження в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17.12.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просила суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07.12.2020 року ВП №63498058 про закінчення виконавчого провадження;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження ВП №63498058 до повного виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07.12.2020 року ВП №63498058 про закінчення виконавчого провадження, на думку позивача, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Частиною 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року по справі № 520/6734/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради (вул. Старонікольська, буд. 20, секція А, м. Чугуїв, Харківська область, 63503, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше сплаченої суми. У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року по справі № 520/6734/2020 набрало законної сили 28.09.2020 року.

На виконання вищевказаного рішення Харківського окружного адміністративного суду було видано виконавчий лист про зобов`язання Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше сплаченої суми.

Позивач звернулась до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист за рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі 520/6734/2020 до Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 06.11.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 63498058 на підставі виконавчого листа № 520/6734/2020.

16.11.2020 року державним виконавцем складено вимогу до Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради, якою вимагалось надати державному виконавцю відділу у триденний термін з моменту отримання вимоги по ВП № 63498058 підтвердження виконання рішення суду по адміністративній справі № 520/6734/2020.

Листом Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області №5129 від 11.11.2020 року ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) повідомлено, що для проведення виплати УСЗН здійснило перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік. Вказано, що начальником управління 08.09.2020 року затверджено рішення, згідно якого виплаті підлягає 6800,00 грн. разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік. Зазначено, що Закон України від 14 листопада 2019 рок № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» статтею 2 затвердив бюджетні призначення головним розпорядникам коштів Державного бюджету України на 2020 рік відповідальних виконавців за бюджетними програмами згідно з додатком 3. Міністерство соціальної політики визначено відповідальним виконавцем бюджетної програми за КПКВ 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною» із загальною сумою 1382540,6 тис. грн. Виплата разової грошової допомоги до 5 травня здійснюється УСЗН у межах бюджетних призначень, затверджених на виконання зазначеної бюджетної програми і розподілених Міністерством соціальної політики. Також, вказано, що відповідно до пункту 8 Прикінцевих і перехідних положень Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України має право встановлювати розміри соціальних виплат, не визначені законом, в абсолютних сумах у межах бюджетних призначень, встановлених за відповідними бюджетними програмами. За бюджетною програмою за КПКВ 2501150 розмір абсолютних сум на виплату разової грошової допомоги був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Повідомлено, що після прийняття рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі № 14-247/2018 (3393/18) протягом 2020 року Кабінет Міністрів України, як вищий орган виконавчої влади, не вніс зміни до постанови від 19 лютого 2020 року №112 з метою приведення розмірів разової грошової допомоги до абсолютних розмірів, зазначених у рішенні Конституційного Суду України, та не забезпечив внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України» щодо Збільшення бюджетних призначень на виплату у 2020 році разової грошової допомоги до 5 травня. Вказано, що як наслідок бездіяльності Кабінету Міністрів України, управління не має бюджетних призначень та планових асигнувань державного бюджету для здійснення виплати суми недоплаченої частини разової грошової допомоги. Крім того, зазначено, що УСЗН не має бюджетних призначень для здійснення виплати, що унеможливлює виконання виконавчого провадження № 63498058, та на підставі того, що у 2020 році разова грошова допомога до 5 травня виплачується з Державного бюджету, просить здійснити виконання рішення суду за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

07.12.2020 року державним виконавцем ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зокрема на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 63498058 з примусового виконання виконавчого листа № 520/6734/2020.

Позивач, вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частинами першою, другою статті 75 вказаного Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною третьою ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року по справі № 520/6734/2020 зобов`язано Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради (вул. Старонікольська, буд. 20, секція А, м. Чугуїв, Харківська область, 63503, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ) разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше сплаченої суми.

07.12.2020 року державним виконавцем ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зокрема на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 63498058 з примусового виконання виконавчого листа № 520/6734/2020.

У вказаному рішенні державний виконавець зазначив, що згідно наданої інформації боржником Управлінням соціального захисту населення Чугуївської міської ради від 11.11.2020 за вих. № 5129 начальником управління 08.09.2020 затверджено рішення, згідно якого визначена недоплачена частина разової грошової допомоги до 5 травня у сумі 6800,00 (шість тисяч вісімсот грн. 00 коп.) гривень. Також, вказано, що ОСОБА_1 здійснено перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня, виплаченої у 2020 році в розміру 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше сплачених сум, рішення суду виконано.

Судом встановлено, що рішенням начальника Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради №13 від 08.09.2020 року позивачу визначена недоплачена частина разової грошової допомоги до 5 травня у сумі 6800,00 грн.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Проте, рішення начальника Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради №13 від 08.09.2020 року не може вважатись належним доказом виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше сплаченої суми.

При цьому, державним виконавцем не доведено надання боржником на підтвердження виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року по справі №520/6734/2020 інших документів, зокрема документу про фактичну виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше сплаченої суми.

За таких обставин, боржником не вчинено вказаних у рішенні суду по справі №520/6734/2020 дій, а державним виконавцем не доведено наявності підстав визначених п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" для закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №520/6734/2020.

Європейський суд з прав людини у рішенні Юрій Миколайович Іванов проти України наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Варто також зауважити, що у справах Шмалько проти України, Іммобільяре Саффі проти Італії ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа Сук проти України).

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Аналогічна правова позиція суду викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі №750/9782/16-а.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, державним виконавцем допущено протиправну бездіяльність щодо не виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» про вчинення заходів і дій виконання у повному обсязі рішення суду від 26.08.2020 року по справі № 520/6734/2020.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07.12.2020 року ВП №63498058 про закінчення виконавчого провадження.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження ВП №63498058 до повного виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Отже, в разі скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Так, суд у даному рішенні прийшов до висновку про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07.12.2020 року ВП №63498058 про закінчення виконавчого провадження.

Суд вважає, що наразі відсутні підстави вважати, що після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не буде поновлено виконавче провадження для подальшого вчинення виконавчих дій, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження ВП №63498058 до повного виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 287, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м.Харків, 61002) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07.12.2020 року ВП №63498058 про закінчення виконавчого провадження.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.