Справа № 520/18925/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2021 р. справа № 520/18925/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства соціальної політики України Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (вул. Еспланадна, буд. 8/10,м. Київ,01601) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві Соціальної політики.

- скасувати протокол №16 від 29.09.2020 року яким окрім іншого, вирішено, що відсутні правові підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Харківською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 .

- Поновити в статусі ліквідатора Чорнобильськії АЕС І категорії з повідомленням місцевих органів влади та органів місцевого самоврядування.

- зобов`язати відповідача підтвердити факт виконання ОСОБА_1 робіт в зоні Чорнобильської АЕС враховуючи всі факти та показання свідків. В обґрунтування позову позивач зазначила, що у період з 26.05.1986 по 10.06.1986 рік виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На момент виконання робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС позивач працювали у військовій частині НОМЕР_1 , з 26.05.198 року по 11.06.1986 року була відряджена у смт. Гончарівське, Чернігівської області в розпорядження військової частини 12382. З 26.05.1986 року у складі кухарів гелікоптерами направлялась в 30-км зону відчуження для обслуговування військовослужбовців оперативних груп армійської авіації. Зазначає, що зазначені обставини підтверджуються довідкою виданою начальником штаба в/ч 42084 №80 від 02.12.1990 року, рапортом командира в/ч НОМЕР_1 , копією довідки командира в/ч 12382 №63 від 10.06.1986 року, копією довідки начальника штаба вч №212 від 19.02.1992 року. Зазначені документи є саме тими документами, на підставі яких видається посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Звертає увагу суду на те, що вона тривалий час, а саме: з 1993 року мала статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, користувалася відповідними пільгами, встановленими законодавством України та розраховувала на стабільність і передбачуваність свого статусу. Проте, 29 вересня 2020 року Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України прийнято рішення №16 у формі протоколу, яким йому було відмовлено у підтвердженні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначеного Харківською обласною державною адміністрацією, оскільки, на думку відповідача, не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження. Визнано безпідставним

видачу посвідчення та вирішено його вилучити з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Позивач вважає, що протокол засідання Комісії, відповідно якого Комісія дійшла висновків про відсутність підстав підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків не скористався правом подання відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову та відзиву, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

В період з 26 травня 1986 року по 10 червня 1986 року приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить видана командиром в/ч 12382 довідка №63 від 10.06.1986 року та довідка видана начальником штабу в/ч 42084 №80 від 02.12.1990 року, копії яких наявні у матеріалах справи (а.с. 17,19).

05.01.1993 року Харківською обласною державною адміністрацією позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС серія НОМЕР_2 , яке дійсне безстроково (а.с. 13).

Експертним висновком Харківського регіонального міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб та інвалідності з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС №5498 від 30.07.1992 року було встановлено причинний зв`язок хвороби ОСОБА_1 з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Висновками комісії встановлено, що позивач має захворювання, пов`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 15)

На підставі довідки Міжрайонної радіологічної медико-соціальної експертної комісії №2 від 14.04.1999 року №028399 позивачу була безстроково встановлена інвалідність 2 групи з 14.04.1999 року та відповідно до довідки Міжрайонної радіологічної медико-соціальної експертної комісії №2 від 14.04.1999 року за №032175 встановлено, що ступінь втрати його професійної працездатності складає 80%.

Однак, Комісією зі спірних питань визначення статуту осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі за текстом - Відповідач ) від 29.09.2020 року протоколом №16 було вирішено, що відсутні правові підстави для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановленого Харківською обласною державною адміністрацією у зв`язку з тим, що не підтверджений факт виконання робіт в зоні відчуження.

Вважаючи рішення відповідача протиправним позивач з даним позовом звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно примітки до зазначеної статті, до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Як встановлено за матеріалами справи, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ще у 1986 році. За приписами вищенаведених норм зазначеного Закону позивач відноситься до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки перебував у зоні відчуження у червні 1986 році.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон) учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які, крім інших, були тимчасово направлені або відряджені у 1986-1987 роках для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ст.15 Закону №796-ХІІ, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення

правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих визначає Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року №551 (далі Порядок №551).

Відповідно до п.11 Порядку №551, посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян від 11 липня 2018 р. № 551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Дозволено до 1 січня 2019 р. використовувати для видачі громадянам усіх категорій, визначених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, раніше виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (ЗП України, 1992 р., № 10, ст. 245), від 20 січня 1997 р. № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Офіційний вісник України, 1997 р., число 5, с. 71), від 21 серпня 2001 р. № 1105 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 34, ст. 1592).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 551, посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження,

особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в

населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

- особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено

причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

З матеріалів справи слідує, що позивач, перебуваючи у трудових відносинах з Первомайським районним дорожнім ремонтно-будівельним управлінням, відповідно до наказу №52/3 від 02.06.1986 року з 08.06.1986 року по 17.06.1986 відряджався в м.Київ Київський Облдорбуд для виконання дезактиваційних робіт автошляхів

Рішення, що оскаржується, мотивовано не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач працювали у військовій частині НОМЕР_1 , з 26.05.198 року по 11.06.1986 року була відряджена у смт. Гончарівське, Чернігівської області в розпорядження військової частини 12382. З 26.05.1986 року у складі кухарів гелікоптерами направлялась в 30-км зону відчуження для обслуговування військовослужбовців оперативних груп армійської авіації.

Разом з тим, судом встановлено, що факт перебування позивача у відрядженні в зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи підтверджуються документами, які наявні в матеріалах справи: довідкою виданою начальником штаба в/ч 42084 №80 від 02.12.1990 року, рапортом командира в/ч НОМЕР_1 , довідкою командира в/ч 12382 №63 від 10.06.1986 року, довідкою начальника штаба вч №212 від 19.02.1992 року (а.с.17-20), експертним висновком №5498 від 30.07.1992 року, довідкою №032175 від 14.04.1999 року, довідкою №028399 від 14.04.199 року, посвідченням «Особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 (а.с. 13-20).

Отже, наданими до матеріалів справи доказами підтверджується виконання ОСОБА_1 робіт в зоні відчуження, що підтверджує його статус як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому, суд зазначає, що з правової конструкції статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, вважаються учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував у зоні відчуження у червні 1986 році.

Таким чином, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні Комісії, оформленому протоколом № 16 від 29.09.2020 року не те, що наданими документами не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження - є безпідставним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом № 16

від 29.09.2020, в частині не підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Комісії та скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом № 16 від 29.09.2020, в частині не підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є обґрунтованою та такою, що підлягають задоволенню.

Оскільки суд визнав рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики

України, оформлене протоколом № 16 від 29.09.2020 протиправним, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 в статусі ліквідатора Чорнобильської АЕС І категорії.

Щодо позовних вимог з приводу зобов`язання відповідача повідомити місцеві органи влади та органи місцевого самоврядування, суд зазначає, що належним способом захисту прав є поновлення позивача в статусу ліквідатора Чорнобильської АЕС І категорії, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають заждоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України

Керуючись статтями 14, 77, 79, 139, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства соціальної політики України Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (вул. Еспланадна, буд. 8/10,м. Київ,01601) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики щодо відмови у підтвердженні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 .

Скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом № 16 від 29 вересня 2019 року в частині відмови у підтвердженні ОСОБА_1 , статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Поновити ОСОБА_1 в статусі ліквідатора Чорнобильської АЕС 1 категорії.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 29 січня 2021 року.

Суддя Бідонько А.В