Справа № 400/1804/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 р. № 400/1804/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання протиправним рішення від 06.03.2020 р. № 433 та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (надалі - відповідач) з позовними вимогами про:

- визнання протиправним рішення 31 сесії 8 скликання Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 06.03.2020 р. № 433 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» за яким, ОСОБА_1 , відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки комунальної власності площею 41,97 га, кадастровий номер :01:000:1213 га, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Шевченкове);

- зобов`язання Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області надати, ОСОБА_1 , дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки комунальної власності площею 41,97 га, кадастровий номер :01:000:1213, що розташована в межах території Нойополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Шевченкове), у формі рішення сесії, за моєю заявою від 27.06.2019 р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в травні 2019 року звернулася до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту для відведення земельної ділянки у власність. Спочатку відповідач просив уточнити границі земельної ділянки, на яку претендувала позивач, і після цього відмовив, не зазначивши мотивів відмови. Позивач звернулася до адміністративного суду, та рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року у справі №400/4275/19, визнано протиправною бездіяльність Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, що полягає у ненаданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності та зобов`язано надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, або мотивовану відмову у наданні такого дозволу, у формі рішення сесії за заявою від 27.06.2019 року. На виконання рішення суду відповідач 06.03.2020 року розглянув звернення ОСОБА_1 та прийняв рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Зазначене рішення мотивоване тим, що на бажану позивачем земельну ділянку зареєстровано договір оренди з Громадським об`єднанням по випасу худоби с Шевченково-2 «Степове» строком на 15 років. Позивач вважає, що зазначена підстава відмови не відповідає вимогам ст. 118 Земельного кодексу України. Взагалі зазначений договір відповідача з громадським об`єднанням є удаваним. Оскільки земельна ділянка :01:000:1213 га значиться в Державному земельному кадастрі як землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам або юридичним особам), а в Громадського об`єднання по випасу худоби с Шевченково-2 «Степове» відсутні правові підстави користуватись земельною ділянкою. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 12.05.2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1804/20 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01.06.2020 року за вх. № 10960 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що законний інтерес особи полягає не в отриманні дозволу, а в отриманні земельної ділянки у власність. Відтак, в судовому порядку підлягає захисту саме право на отримання земельної ділянки у власність. Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України до суду можуть бути оскаржені відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду. Натомість, можливості оскарження відмови цих органів у наданні дозволу Земельним кодексом України не передбачено. Також вказав, що Новополтавська сільська рада виконала рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року у справі №400/4272/19, але на час розгляду питання сільською радою, земельна ділянка перебувала в оренді у Громадського об`єднання по випасу худоби с Шевченково-2 «Степове». На цій ділянці здійснюється випас скота мешканцями близько 30 років. Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Ухвалою суду від 11.08.2020 року зупинено провадження в адміністративній справі № 400/1804/20 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №481/553/20.

Ухвалою від 24.12.2020 року суд поновив провадження у справі №400/1804/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання протиправним рішення від 06.03.2020 р. № 433 та зобов`язання вчинити певні дії зі стадії, на якій його було зупинено та вирішив подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки комунальної власності площею 41,97 га, кадастровий номер :01:000:1213 га, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населеного пунктів, поблизу с. Шевченкове).

Листом від 05.06.2019 року № 551 Новополтавською сільською радою Новобузького району Миколаївської області запропоновано ОСОБА_1 визначити бажане місце розташування земльної ділянки на графічному матеріалі у відповідності до вимог ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, після чого повторно звернутись до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача, яка полягала у ненаданні ОСОБА_1 , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, позивач звернулась до суду з адміністративним позов.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року у справі №400/4275/19 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, що полягає у ненаданні ОСОБА_1 , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки комунальної власності площею 41,97 га, кадастровий номер :01:000:1213 га, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населеного пунктів, поблизу с. Шевченкове), або мотивованої відмови у наданні такого дозволу, у формі рішення сесії за заявою від 27.06.2019 року та зобов`язано Новополтавську сільську раду Новобузького району Миколаївської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки комунальної влансоті площею 41,97 га, кадастровий номер :01:000:1213 га, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населеного пунктів, поблизу с. Шевченкове), або мотивовану відмову у наданні такого дозволу, у формі рішення сесії за заявою від 27.06.2019 року.

06.03.2020 року Новополтавською сільською радою, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 року повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 від 17.05.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства площею 41,97 га, кадастровий номер :01:000:1213, та прийнято рішення №433 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства».

Зазначене рішення вмотивоване тим, що зазначене земельна ділянка вже передана в оренду Громадському об`єднанню по випасу худоби с Шевченково-2 «Степове».

Вважаючи таке рішення Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області протиправним, позивач звернулася до суду із позовом про його скасування.

Вирішуючи вказаний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ст. 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду дійти до висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України підставою для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Судом встановлено, що 02.01.2020 року між Новополтавською сільською радою та Громадським об`єднанням по випасу худоби с. Шевченково-2 «Степове» строком на 15 років укладено договір оренди земельної ділянки загальної площею 41,97 га, кадастровий номер :01:000:1213.

04.03.2020 року договір оренди земельної ділянки загальної площею 41,97 га, кадастровий номер :01:000:1213, між Новополтавською сільською радою та Громадським об`єднанням по випасу худоби с. Шевченково-2 «Степове» зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що станом на момент прийняття відповідачем спірного рішення, земельна ділянка, на яку претендує позивач, вже була передана в користування (оренду) Громадському об`єднанню по випасу худоби с Шевченково-2 «Степове».

Таким чином, без попереднього припинення права користування зазначеним громадським об`єднанням земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:1213, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою відповідач не міг.

У даному випадку, ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України кореспондується з підставами для відмови у наданні дозволу, передбаченими ч. 7 ст. 118 Кодексу, а саме невідповідність місце розташування об`єкта вимогам законів.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем, надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (вул. Мельнична, 105 - А, с. Новополтавка, Новобузький район, Миколаївська область, 55642, ідентифікаційний код 04376722) про визнання протиправним рішення від 06.03.2020 р. № 433 та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 29.01.2021 року.

Суддя Г.В. Лебедєва