Справа № 204/4723/20
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/4723/20
Провадження № 2-а/204/7/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради адміністративна комісія про скасування постанови адміністративної комісії і закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до АК ВК Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, в якій просив скасувати постанову № 20 від 15.07.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 119 гривень, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначає, постановою № 20 від 15.07.2020 року по справі про адміністративне правопорушення винесеною АК ВК Чечелівської районної у м.Дніпрі ради, на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 186 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що 19 червня 2020 року, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Д`артаньян» у м. Запоріжжя, не отримавши від Вознесенської районної адміністрації м. Запоріжжя дозвіл на встановлення режиму роботи кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що на АДРЕСА_1 , своїм наказом № 7 від 05.06.2020 року запровадив цілодобовий режим роботи підприємства, чим порушив вимоги рішення сесії Запорізької міської ради від 22.06.2011 року № 49. Проте, вказаного правопорушення він не скоював, а тому дії відповідача мають бути визнані судом як протиправні, а винесена ним постанова повинна бути скасована судом як незаконна.

05.06.2020 року, позивач, дійсно перебуваючи на посаді директора ТОВ «Д`артаньян» своїм наказом встановив цілодобовий режим роботи кафе, однак позивач звертає увагу суду на ті обставини, що види дозвільних документів передбачені Законом України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності». Зазначений Закон визначає вичерпний перелік дозвільних документів для суб`єктів господарювання та прямо забороняє вимагати від таких суб`єктів отримання дозвільних документів, що не передбачені цим переліком. В свою чергу, позивачу ставиться в провину неотримання дозволу, який взагалі не передбачений зазначеним Законом. Тому, вважає постанову незаконною та безпідставною. У зв`язку з чим, вимушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 28.08.2020 року призначено спрощений порядок розгляду справи без повідомлення учасників справи.

У встановлений судом строк відповідачем не було надано відзив на позовну заяву, а тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч.2 ст. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом п.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст.218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 186 цього Кодексу.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з постанови про накладання адміністративного стягнення № 20 від 15.07.2020 року АК ВК Чечелівської районної у м.Дніпрі ради позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.186 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн. Згідно цієї постанови, 19 червня 2020 року, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Д`артаньян» у м. Запоріжжя, не отримавши від Вознесенської районної адміністрації м. Запоріжжя дозвіл на встановлення режиму роботи кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що на АДРЕСА_1 , своїм наказом №7 від 05.06.2020 року запровадив цілодобовий режим роботи підприємства, чим порушив вимоги рішення сесії Запорізької міської ради від 22.06.2011 року № 49.

Системний аналіз норм КАС, КУпАП, свідчить, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдань, відповідач мав всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення та забезпечити особі можливість захисту.

Адміністративна відповідальність за ст. 186 КУпАП настає за самоуправство, тобто самовільне, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у самовільному, всупереч встановленому законом порядку, здійсненні свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям. До того ж дійсним правом необхідно вважати право, яке особа набуває на підставі закону або іншого нормативно-правового акта, а гаданим - право, якого особа не має, але, добросовісно помиляючись, вважає таким, що в неї є. Оскільки Конституція України встановлює, що закріплені нею права і свободи людини і громадянина не є вичерпними, невід`ємною ознакою самоуправства є порушення законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, яке, однак, не завдало їм істотної шкоди. Поняття істотної шкоди є оціночним, а встановлення означеної шкоди повинно здійснюватися з урахуванням наслідків, які мали дії винної особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Суд відмічає, що норма частини 1 статті 152 КУпАП носить бланкетний характер, а тому для встановлення ознак такого адміністративного правопорушення у складених документах обов`язково мають бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлені відповідні правила, що не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності та заборонено вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до Переліку, затвердженого цим Законом. Встановлення інших видів документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності може здійснюватися шляхом внесення відповідних змін до цього Закону. Необхідність одержання документів дозвільного характеру, встановлена законами, виникає виключно після внесення таких документів до Переліку, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи з системного аналізу зазначеного Закону, судом встановлено відсутність у вказаному переліку такого дозвільного документу, як «дозвіл РДА на цілодобовий режим роботи».

В свою чергу, згідно зі ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначений перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку.

Підпунктом 9 пункту „а" статті 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (власні повноваження) належать встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно п.п. 4 п. „б" ст. 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Загальні умови провадження торговельної діяльності, основні вимоги до торговельної мережі, мережі закладів ресторанного господарства і торговельного обслуговування громадян, які придбавають товари для власних побутових потреб у підприємств, установ, організацій незалежно від організаційно-правової форми і форм власності, фізичних осіб-підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України визначаються Порядком провадження торговельної діяльності та правилами торговельного обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 833 від 15.06.2006р.

Згідно з п. 13 Порядку провадження торговельної діяльності та п.1.7 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Мінекономіки від 24.07.2002 №219, якими регламентуються основні вимоги щодо роботи суб`єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства, - режим роботи торговельного об`єкта та закладу ресторанного господарства встановлюється суб`єктом господарювання самостійно, а у випадках, передбачених законодавством, за погодженням з органами місцевого самоврядування.

Рішенням сесії Запорізької міської ради № 49 від 22.06.2011 року (порушення якого відповідач поклав в основу постанови) затверджено Положення про порядок розміщення на території м. Запоріжжя об`єктів ресторанного господарства, торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення.

Розділом ІV зазначеного Положення визначено порядок встановлення режиму роботи об`єктів торгівлі, ресторанного господарства, сфери послуг, соціально-культурного та іншого призначення, яким передбачено порядок погодження продовженого режиму роботи об`єктів торгівлі, ресторанного господарства, сфери послуг, соціально-культурного та іншого призначення, яке відбувається на підставі заяви затвердженого зразку суб`єкта господарювання. Продовжені режими роботи для об`єктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг затверджуються розпорядженнями голів районних адміністрацій міської ради. Документ про встановлення режиму роботи об`єкту торгівлі та сфери обслуговування встановленого зразку видається суб`єкту господарювання в термін до 5-ти робочих днів. У разі зміни режиму роботи суб`єкт господарювання подає відповідну заяву, на підставі якої видається новий документ про встановлення режиму роботи об`єкту.

Аналізуючи наведені норми законодавства слід прийти до висновку, що повноваження органів місцевого самоврядування поширюються виключно щодо встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств, що належать до комунальної власності. Щодо встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств, установ та організацій сфери обслуговування, які не належать до комунальної власності, то органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями здійснювати таке встановлення виключно за погодженням з власником. Виняток з цього правила передбачений п. 13 Порядку провадження торговельної діяльності, який вказує, що власник має погоджувати режим роботи з органом місцевого самоврядування лише у випадках прямо передбачених законодавством. Положеннями згаданого Порядку, видачу «дозволу» (факт неотримання якого покладено в основу постанови) - також не передбачено, а лише встановлено порядок погодження суб`єктом господарювання такої діяльності з органами місцевого самоврядування.

В свою чергу, досліджуючи оскаржувану Постанову, суд зазначає, що у даному випадку відповідачем не наведено жодної норми Закону чи Рішення сесії Запорізької міської ради № 49 від 22.06.2011 року, що прямо передбачала би обов`язок позивача на отримання дозволу РДА на цілодобовий режим роботи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суть правопорушення це докладний опис події вчиненого проступку необхідний для її правильної кваліфікації, тобто для визначення статті Особливої частини Кодексу або статті закону, що передбачає адміністративну відповідальність за подібні діяння.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Натомість постанова № 20 від 15.07.2020 року не містить інформації про те, яка саме норма законодавства чи нормативно-правового акту органу місцевого самоврядування, діями ОСОБА_1 була порушена, крім того, постанова не містить інформації про те, що вказані дії ОСОБА_1 завдали шкоди будь-якій особі.

При цьому слід зазначити, що складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП, є завдання не істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям.

Але, з оскаржуваної постанови від 15.07.2020 року взагалі не вбачається, що діями ОСОБА_1 , які йому інкримінували, була завдана будь-яка шкода. Зі змісту постанови вбачається, що потерпілі у справі також відсутні.

Таким чином вбачається, що правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_1 не є конкретизованим, в ньому не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.186 КУпАП, що в свою чергу позбавляє права особи, що притягається до відповідальності на захист від конкретного правопорушення і є фактично порушенням права на захист.

Отже відповідачем не визначена об`єктивна сторона правопорушення, що є обов`язковою складовою складу правопорушення, передбаченого статтею 186 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі зазначеного, враховуючи, що відповідачем не дотримано порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, не з`ясовані обставин, які мають важливе значення для встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП, не визначено конкретні норми нормативно-правового акту, норми якого порушено позивачем, не встановлено наявність шкоди та потерпілих від дій, які інкримінуються ОСОБА_1 , не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вимоги позивача, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП, внаслідок чого, постанова № 20 від 15.07.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. (ч.1 ст.139 КАС України).

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 186, 251, 280 КпАП України, ст. ст. 19, 20, 72, 77, 96, 132, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради адміністративна комісія (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, проспект Пушкіна, буд. 65, ) про скасування постанови адміністративної комісії і закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії № 20 від 15.07.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 186 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 186 КУпАП - закрити.

Стягнути з Виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради на користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська