Справа № 200/385/21-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 р. Справа№200/385/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Торецька, 285)

про скасування постанови від 22 грудня 2020 року ВП № 63208298

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонний відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків ) Сікан Олени Олександрівни від 22 грудня 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 63208298 з примусового виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі № 200/11754/19-а.

Ухвалою від 13 січня 2021 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків.

19 січня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач виконав вимоги ухвали суду від 13 січня 2021 року, чим усунув її недоліки.

Ухвалою від 20 січня 2021 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/385/21-а та призначив судове засідання на 29 січня 2021 року.

Сторони про відкриття провадження у справі та про дату судового засідання були повідомлені судом належним чином. Позивач просив суд розглянути справу у письмовому провадженні без його участі. Відповідач просив суд розглянути спрау ббез участі його представника.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року № 200/11754/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дії, стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік, стягнення грошової компенсації за дні додаткової відпустки за 2016-2019 роки, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено, зокрема, стягнуто з військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 травня 2019 року по дату повного розрахунку, або на час ухвалення рішення суду щодо суті спору, виходячи з приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади командира відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України (), станом на день звільнення з військової служби, 28 травня 2019 року.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження: АСВП 63208298 про стягнення з військової частини НОМЕР_3 Збройних сил України середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 29.05.2019 по дату повного розрахунку, або на час ухвалення рішення суду щодо суті спору виходячи з приписів Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади командира відділення зенітного артилерійського зенітного взводу військової частини НОМЕР_3 Збройних сил України, станом на день звільнення з військової служби, 28.05.2019, АСВП 63207838 про зобов`язання військової частини НОМЕР_3 Збройних сил України нарахувати та виплати ти ОСОБА_1 компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2019 рік, виходячи з приписів Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади командира відділення зенітного артилерійського зенітного взводу військової частини НОМЕР_3 Збройних сил України, станом на день звільнення з військової служби, 28.05.2019, АСВП 63237965 про зобов`язання військової частини НОМЕР_3 Збройних сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні виходячи з приписів Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади командира відділення зенітного артилерійського зенітного взводу військової частини НОМЕР_3 Збройних сил України, станом на день звільнення з військової служби. 28.05.2019. 23 листопада 2020 року за вищевказаними виконавчими провадженнями державним виконавцем були надіслані вимоги до військової частини НОМЕР_3 щодо надання інформації про хід виконання вищевказаних листів. 17 грудня 2020 року до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшла відповідь від військової частини НОМЕР_3 , в якій повідомлено, що відповідно до розрахунку середнього заробітку молодшого сержанта за період з 15 січня 2019 року по 28 травня 2019 року ОСОБА_1 були нараховані кошти в сумі 103008 грн. 36 коп., які 31 березня 2020 року платіжним дорученням № 599 перераховані на особистий банківський рахунок ОСОБА_1 22 грудня 2020 року, керуючись пунктом 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» АСВП 63208298, 63207838, 63237965 були завершені.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони у судове засідання не з`явились, просили суд розглянути справу без їх участі. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року № 200/11754/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дії, стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік, стягнення грошової компенсації за дні додаткової відпустки за 2016-2019 роки, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016 рік, в кількості 14 днів, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас, 31.10.2016, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період за 2017 - 2019 роки, в кількості 42 дні, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас. 28.05.2019, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України щодо не виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2019 рік, у зв`язку із звільненням з військової служби у запас, 28.05.2019, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України щодо не проведення повного розрахунку на час звільнення ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України, 28.05.2019, зобов`язано військову частину НОМЕР_2 Збройних Сил України, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 рік. в кількості 14 днів, виходячи з приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади начальника групи секретного документального забезпечення служби захисту інформації військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України, станом на день звільнення з військової служби, 31.10.2016, зобов`язано військову частину НОМЕР_3 Збройних Сил України, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017 - 2019 роки, в кількості 42 дні, виходячи з приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади командира відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України станом на день звільнення з військової служби 28.05.2019, зобов`язано військову частину НОМЕР_3 Збройних Сил України, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2019 рік, виходячи з приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади командира відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, станом на день звільнення з військової служби 28.05.2019 та стягнуто з військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2019 по дату повного розрахунку, або на час ухвалення рішення суду щодо суті спору, виходячи з приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади командира відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, станом на день звільнення з військової служби, 28.05.2019.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2020 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_3 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 200/11754/19-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дії, стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік, стягнення грошової компенсації за дні додаткової відпустки за 2016-2019 роки, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повернуто заявникові.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2020 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 200/11754/19-а задоволено частково, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 200/11754/19-а змінено, в абзаці шостому резолютивної частини рішення вислів «виходячи з приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати» - виключено. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 200/11754/19-а залишено без змін.

23 березня 2020 року судом позивачу було видані виконавчі листи, зокрема, щодо стягнення з військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2019 по дату повного розрахунку, або на час ухвалення рішення суду щодо суті спору, виходячи з приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади командира відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, станом на день звільнення з військової служби, 28.05.2019.

Крім того, ухвалою Догнецького окружного адміністративного суду від 3 серпня 2020 року № 200/11754/19-а заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчих листах у справі № 200/11754/19-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дії, стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік, стягнення грошової компенсації за дні додаткової відпустки за 2016-2019 роки, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено, зазначено та вважається вірним у виконавчих листах (306*4137997*1*2*, *306*4137982*1*2*, *306*4138343*1*2*) код ЄДРПОУ боржника військової частини НОМЕР_3 НОМЕР_4 .

5 жовтня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання виконавчого листа від 23 березня 2020 року № 200/11754/19-а.

6 жовтня 2020 року відповідачем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 63208298.

16 грудня 2020 року на адресу відповідача від боржника у виконавчому проваджені № 63208298 (Військова частина НОМЕР_3 ) надійшла відповідь на вимогу державного виконавця № 1030, де повідомлено, що Військовою частиною НОМЕР_3 було виконано рішення суду № 200/11754/19-а, зокрема, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні, а саме, згідно платіжного доручення від 30 березня 2020 року № 599 грошові кошти у сумі 103008 грн. 36 коп. були нараховані та перераховані на особистий рахунок позивача.

22 грудня 2020 року, керуючись пунктом 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідачем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 63208298. Підставою слугувало платіжне доручення від 30 березня 2020 року № 599.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами статті 15 Закону № 1404-VIII боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до статті 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд зазначає, що боржником у виконавчому провадженні ВП № 63208298 є Військова частина НОМЕР_3 Збройних Сил України (, пр. Ломоносова, буд. 161а, м. Костянтинівка, Донецька область, 85114). Отже, саме Військова частина НОМЕР_3 Збройних Сил України мала виконати судове рішення у справі № 200/11754/19-а, зокрема, стягнення з військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2019 по дату повного розрахунку, або на час ухвалення рішення суду щодо суті спору, виходячи з приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, та виходячи з грошового забезпечення з посади командира відділення зенітного артилерійського взводу Військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України, станом на день звільнення з військової служби, 28.05.2019.

Державний виконавець на підтвердження факту виконання судового рішення зазначив платіжне доручення № 599 від 30 березня 2020 року.

Судом досліджено платіжне доручення № 599 від 30 березня 2020 року та встановлено, що платником є Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), а не боржник - Військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Отже, висновок державного виконавця про фактичне виконання судового рішення у виконавчому провадженні ВП № 63208298 саме боржником (військова частина НОМЕР_3 ) не відповідає дійсності.

Крім того, у відповіді боржника (Військова частина НОМЕР_3 ) від 16 грудня 2020 року № 1030 не зазначено про виконання рішення в частині стягнення, виходячи з приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, про що зазначено у виконавчому листі за ВП № 63208298. У зазначеній відповіді, як і у платіжному дорученні № 599 від 30 березня 2020 року зазначено про виконання рішення суду № 200/11754/19-а, проте, як зазначає сам відповідач у відзиві, на примусовому виконанні у відділі перебувало три виконавчих провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих за результатами розгляду справи № 200/11754/19-а. Тобто, це три різних виконавчих провадження, закінчуючи які, виконавець повинен був пересвідчитись, чи у повному обсязі божник здійснив нарахування по кожному з них, оскільки з платіжного доручення такої інформації неможливо отримати.

Зазначене також дає підстави дійти до висновку що відповідач не у повному обсязі вжив, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку щодо скасування оскаржуваної постанови від 22 грудня 2020 року за виконавчим провадженням № 63208298 та задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Позивач у даній справі звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», тому питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Торецька, 285) про скасування постанови від 22 грудня 2020 року ВП № 63208298 задовольнити повністю.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків ) Сікан Олени Олександрівни про закінчення виконавчого провадження від 22 грудня 2020 року № 63208298 з примусового виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі № 200/11754/19-а.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 29 січня 2021 року. Повне судове рішення складено 29 січня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Даний строк продовжується на строк дії такого карантину. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар