Справа № 826/4547/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м. Київ № 826/4547/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Національного банку України

до Приватного акціонерного товариства «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс»

про стягнення штрафу в сумі 5 000, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі також - Комісія, позивач) до Приватного акціонерного товариства «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» (далі також - відповідач, ПрАТ), в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» () штраф у розмірі 5 000, 00 грн. (п`ять тисяч) грн. 00 коп. до Державного бюджету України, який слід перерахувати на рахунок, відкритий в управлінні Державної казначейської служби України за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що Приватним акціонерним товариством «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» порушено вимоги пункту 2 розділу ІІ Ліцензійних умов у частині недотримання вимог пункту 4 розділу ІV Положення №2021, а саме, неподання відповідної інформації до Комісії, у зв`язку з чим до ПрАТ застосовано штрафну санкцію у розмірі 5 000, 00 грн.

На момент звернення до суду зазначена сума штрафу Приватним акціонерним товариством «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» не сплачена, з огляду на що, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем у встановлений судом строк відзиву не надано.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

19.10.2019 року набрав чинності Закон України від 12.09.2019 року № 79-ІX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг».

Зі змісту вказаного закону вбачається, що метою його ухвалення є скорочення кількості регуляторних та контролюючих органів на ринках небанківських фінансових послуг шляхом розподілу функцій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, між іншими органами, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг.

Прийнятим Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» здійснено законодавче закріплення перерозподілу та консолідації функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг та внесено зміни до таких законодавчих актів, а саме:

1) Господарського кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення;

2) Законів України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про цінні папери та фондовий ринок», «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про страхування», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про державну підтримку сільського господарства України», «Про організацію формування та обігу кредитних історій», «Про зовнішньоекономічну діяльність», «Про кредитні спілки», «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Про іпотечні облігації», «Про аудиторську діяльність», «Про Національний банк України», «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», «Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтримкою», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», «Про збір та облік фінансових послуг».

Зміни до зазначених вище законодавчих актів передбачають передачу повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у частині регулювання та нагляду у системі накопичувального пенсійного забезпечення, регулювання та нагляду за функціонуванням фінансово-кредитних механізмів і управлінні майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Решту повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, передано до Національного банку України.

Зокрема, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» Національний банк України стає регулятором страхових, лізингових, фінансових компаній, кредитних спілок, ломбардів та бюро кредитних історій, а Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку регулюватиме недержавні пенсійні фонди та фонди фінансування будівництва.

Відповідно до пункту 1 Розділу «II Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» перехідний період, упродовж якого відбуватиметься передача функцій від Національної комісії з регулювання ринків фінансових послуг до Національного банку України та Нацкомфінпослуг триватиме до 01.07.2020 року.

Тобто, з 01.07.2020 року функції які належали Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг виконує Національний банк України.

На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» Указом Президентом України від 30.06.2020 року № 259/2020, зокрема, припинено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, шляхом ліквідації та визнано таким, що втратив чинність указ Президента України від 23.11.2011 року № 1070 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг».

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в стані припинення Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг () перебуває з 08.07.2020, 8041836 (внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації).

Таким чином, з аналізу вищевикладеного висновується, що оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» внесено законодавчі зміни, внаслідок яких Національний банк України починаючи з 01.07.2020 року набув частину повноважень позивача та припинення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на день розгляду справи №826/4547/18 по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав здійснення процесуального правонаступництва позивача, а саме, замінити позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на Національний банк України (01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9, ).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як підтверджено матеріалами справи, уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку винесено постанову від 02.11.2017 року про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів №527-ЦА-УП-Т, якою на підставі пункту 7 частини першої статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та пункту 1 розділу ХVІІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Комісії від 16.10.2012 року 1470 за неподання відповідної інформації до Комісії у відношенні відповідача застосовано санкцію у вигляді штрафу у розмірі 5 000,00 грн. зазначена постанова направлена на адресу відповідача 07.11.2017 року згідно поштового реєстру.

Постанова від 02.11.2017 року про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів №527-ЦА-УП-Т складена на підставі акту про правопорушення на ринку цінних паперів від 11.10.2017 року №530-ЦА-УП-Т, відповідно до якого встановлено наступне: станом на 03.04.2017 року у ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» виникло суттєве відхилення пруденційного показника, а саме, коефіцієнта абсолютної ліквідності, від встановленого нормативного значення: , Найменування ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс», Дата розрахунку 03.04.2017, Коефіцієнт абсолютної ліквідності, (>0, 2) 0, 0108. Торговець цінними паперами ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» листом від 10.04.2017 року №11/17 (вх. №10481 від 10.04.2017) надав до Комісії План заходів з терміном реалізації до 03.07.2017 року. Станом на 29.09.2017 року Звіт про результати реалізації Плану заходів до Комісії не надходив.

Таким чином, торговець цінними паперами ПрАТ «Інвестиційна компанія «Інвествервіс» порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ Ліцензійних умов у частині недотримання вимог пункту 4 розділу ІV Положення №2021, а саме, неподання відповідної інформації до Комісії.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначає Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Згідно з абзацом другим статті 1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» державне регулювання ринку цінних паперів - це здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Відповідно до положень частини першої статті 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Пунктом 14 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» визначено, що до повноважень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку належить накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) - діяльності з торгівлі цінним паперами, затверджених рішенням Комісії 14.05.2013 №819, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 червня 2013 року за №857/23389 (далі також - Ліцензійні умови), ліцензіат повинен дотримуватись, зокрема, пруденційних нормативів, визначених Комісією для відповідного виду діяльності.

Пруденційні нормативи для торгівців цінними паперами встановлені Положенням щодо пруденційних нормативів професійної діяльності на фондовому ринку та вимог до системи управління ризиками, затвердженим рішенням Комісії від 01.10.2015 №1597, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 жовтня 2015 року за №1311/27756 (далі також - Положення №1597).

Відповідно до пункут 6 глави 6 розділу ІІІ Положення №1597 нормативне значення коефіцієнта абсолютної ліквідності для торговця цінними паперами повинно становити не менше 0, 2.

Строки приведення пруденційних показників у відповідність до встановлених нормативних значень у разі виникнення відхилень визначені Положенням про нагляд за дотриманням пруденційних нормативів професійними учасниками фондового ринку, затвердженим рішенням Комісії від 01.12.2015 №2021, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 грудня 2015 року за №1599/28044 (далі також - Положення №2021).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення №2021, при розрахунку пруденційного нормативу станом на кінець кожного робочого дня у разі виникнення у професійного учасника суттєвого відхилення розрахункового значення пруденційного показника, яке становить 20 і більше відсотків від його нормативного значення (далі також - суттєве відхилення), професійний учасник повинен протягом 5 робочих днів від дня виникнення такого відхилення надати в Комісію інформацію щодо такого відхилення із зазначенням розрахункового значення пруденційного показника та дати, на яку мало місце відхиленя, а також підготувати та надати до Комісії план заходів щодо поліпшення свого фінансового стану (далі також - план заходів).

Відповідно до пункту 4 розділу ІV Положення №2021 після закінчення строку реалізації плану заходів професійний учасник протягом 3 робочих днів надає до Комісії звіт про результати його реалізації у паперовій формі із наданням розрахунку пруденційного показника на дату закінчення строку реалізації плану заходів та вихідних даних, на основі яких здійснювався розрахунок. У разі неприведення значення пруденційного показника у відповідність до нормативного значення у звіті зазначається також причина цього.

Як висновується з матеріалів справи, відповідачем порушено вимоги пункту 2 розділу ІІ Ліцензійних умов у частині недотримання вимог пункту 4 розділу ІV Положення №2021, а саме, неподання відповідної інформації до Комісії, внаслідок чого позивачем прийнято постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів.

Згідно статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення штрафу може бути оскаржено в суді. У разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Як зазначено у пункті 1 Положення про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого Указом Президента України №1063/2011 від 23 листопада 2011 року, Комісія здійснює державне регулювання ринку цінних паперів.

У відповідності до підпункту 6.4 пункту 6 Положення про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку Комісія для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право накладати на осіб, винних у порушенні вимог законодавства про цінні папери, адміністративні стягнення, а також штрафні та інші санкції аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив суму штрафу визначену постановою про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 02.11.2017 року №527-ЦА-УП-Т, відповідно до якої до відповідача застосовано штрафну санкцію у розмірі 5000,00 грн., Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку звернулась до суду з позовом про стягнення штрафу в судовому порядку.

Порядок та строки розгляду Національною комісію з цінних паперів та фондового ринку справ про порушення громадянами, посадовими особами та юридичними особами вимог законодавства на ринку цінних паперів визначають Правила розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджені рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 року №1470 (далі також - Правила №1470).

Пунктом 3 розділу XVIII Правил №1470 передбачено, що юридичні особи сплачують штрафи шляхом перерахування коштів до Державного бюджету України.

Враховуючи те, що відповідачем у визначений судом строк не надано відзиву на позовну заяву, не спростовано доводів позивача та не надано доказів оскарження чи скасування постанови позивача або добровільної сплати суми штрафу, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як передбачає частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем надано суду належні та допустимі докази правомірності нарахування відповідачу штрафних санкцій, а тому, враховуючи, що суму штрафу відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 255, 263, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва.

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Національного банку України задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» () штраф у розмірі 5 000, 00 грн. (п`ять тисяч) грн. 00 коп. до Державного бюджету України, який слід перерахувати на рахунок, відкритий в управлінні Державної казначейської служби України за за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Національний банк України (01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9, ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Інвестиційна компанія «Інвестсервіс» (04050, місто Київ, вулиця Пимоненка, будинок 5, ).

Повне судове рішення складено 26.01.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна