Справа № 724/1304/17
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року

м. Київ

справа № 724/1304/17

адміністративне провадження № К/9901/48115/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

cудді-доповідача - Радишевської О. Р.,

суддів - Кашпур О. В., Уханенка С. А.

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №724/1304/17

за позовом ОСОБА_1 до Новоселецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Державного підприємства «Сетам» про визнання дій протиправними, скасування акту про реалізацію предмета іпотеки та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року, ухвалену у складі: головуючого судді Гонтарука В.М., суддів Білої Л.М., Граб Л.С.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до Новоселецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - Новоселицький районний ВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області, відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Державного підприємства «Сетам» - про скасування акту про реалізацію предмета іпотеки від 09 серпня 2017 року та зобов`язання вчинити дії.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що переміг на електронних торгах, на яких реалізовувався предмет іпотеки - житловий будинок з належними до нього будівлями, спорудами та земельною ділянкою.

3. Проте в акті про реалізацію предмета іпотеки, який є підставою для реєстрації права власності, земельна ділянка серед об`єктів, які придбані на електронних торгах, не зазначена.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. 29 грудня 2010 року Хотинським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №801 від 03.04.2007 94701,06 Євро та 64544,27 гривень, шляхом звернення стягнення на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами загальною площею 214,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0247, площею 0,22 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 із цільовим використанням для індивідуального житлового будівництва.

5. 28 грудня 2016 року відбулися торги з продажу житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем яких став ОСОБА_1 .

6. 19 січня 2017 року державним виконавцем Новоселицького районного ВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області складено Акт про реалізацію предмета іпотеки від 19 січня 2017 року, відповідно до якого предмет іпотеки - житловий будинок літ. «А», площею 214,10 кв. м, гараж літ. «Б», літня кухня літ. «В», колодязь №3, огорожа №4-6 придбаний ОСОБА_1 .

7. Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 березня 2017 року, яка набрала законної сили 05 липня 2017 року, скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки від 19 січня 2017 року та зобов`язано державного виконавця Новоселицького районного ВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області скласти акт про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу проведення прилюдних торгів №223720 від 28 грудня 2016 року з обов`язковим зазначенням у ньому інформації, передбаченої Законом України «Про іпотеку» та Порядком реалізації арештованого майна.

8. На виконання вказаного рішення державним виконавцем Новоселицького районного ВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 09 серпня 2017 року, відповідно до якого під час примусового виконання виконавчого листа від 29 грудня 2010 року №2-708 були проведені електронні торги з реалізації предмета іпотеки - житлового будинку літ. «А», площею 214,10 кв. м, гаража літ. «Б», літньої кухні літ. «В», колодязя №3, огорожі №4-6.

9. Уважаючи, що відповідач протиправно не зазначив у вказаному акті про реалізацію на торгах земельної ділянки, на якій розташовано житловий будинок - предмет іпотеки, позивач звернувся до суду.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

10. Постановою Хотинського районного суд Чернівецької області від 06 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено:

10.1. визнано протиправними дії державного виконавця Новоселицького районного ВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області щодо зазначення в Акті про реалізацію предмета іпотеки від 09 серпня 2017 року відомостей, які вказують на те, що земельна ділянка площею 0,20 га за адресою: АДРЕСА_1 не була предметом продажу;

10.2. скасовано Акт про реалізацію предмета іпотеки від 09 серпня 2017 року, складений державним виконавцем Новоселицького районного ВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області;

10.3.зобов`язано державного виконавця Новоселицького районного ВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області скласти Акт про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу проведення прилюдних торгів №223720 від 28 грудня 2016 року, а саме: житлового будинку літ. «А» площею 214,10 кв.м., господарських будівель і споруд літ. «Б», літ. «В», №3, №4, №5, №6, земельну ділянку площею 0,20 га, які знаходяться за адресою:

АДРЕСА_2 . Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції керувався положеннями стаття 120 Земельного кодексу України, відповідно до яких до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені.

12. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року постанову Хотинського районного суд Чернівецької області від 06 листопада 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

13. Приймаючи протилежне рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в акті про проведенні електронні торги характеристика реалізованого майна зазначається відповідно до протоколу електронних торгів. Як зазначив суд апеляційної інстанції, у спірних правовідносинах об`єктом торгів, відповідно до протоколу, був житловий будинок без земельної ділянки, що спростовує висновок суду першої інстанції про необхідність зазначення відомостей про неї в акті про проведені електронні торги.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

14. У касаційній скарзі позивач, стверджуючи про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

15. На обґрунтування вимог касаційної скарги позивач зазначив, що судом апеляційної інстанції під час розгляду справи безпідставно не застосовано до спірних правовідносин положень статті 120 Земельного кодексу України, відповідно до яких одночасно з набуттям права власності на житловий будинок особа набуває права власності на земельну ділянку, на якій він розташований.

16. З урахуванням викладеного позивач уважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для зазначення відомостей про земельну ділянку в оскаржуваному акті про реалізацію предмета іпотеки.

17. Інші учасники справи правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалися.

18. За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Стрелець Т.Г., суддів Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.

19. Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

20. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 20 червня 2019 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.

21. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 червня 2019 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку С.А.

V. Джерела права та акти їхнього застосування

22. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

23. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі щодо меж касаційного перегляду, унесені зміни.

24. Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 15 січня 2020 року №460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

25. З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX.

26. Відповідно до частин першої, другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

27. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

28. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

29. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

30. Частиною другою статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

31. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

V. Позиція Верховного Суду

32. КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору і справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

33. Так, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

34. Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

35. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

36. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

37. Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

38. Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

39. Суд зазначає, що предметом цього спору є акт про реалізацію предмета іпотеки, що засвідчує придбання позивачем з електронних публічних торгів майна боржника у виконавчому провадженні, на яке було звернено стягнення в рахунок погашення його заборгованості за кредитним договором.

40. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний акт про реалізацію предмета іпотеки порушує його права, адже у ньому відсутня інформація про земельну ділянку, на яку разом із житловим будинок зверталося стягнення у межах виконавчого провадження, що перешкоджає реєстрації права власності на неї.

41. Посилаючись на положення статті 47 Закону України «Про іпотеку», статті 120 Земельного кодексу України та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», позивач доводить, що житлові будинки в іпотеку передаються разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, а тому їхня реалізація на електронних торгах можлива виключно разом із приналежною земельною ділянкою.

42. Зміст спірних правовідносин і підстави позову свідчать про те, що попри наявність у цьому спорі суб`єкта владних повноважень і обрання позивачем способу захисту порушеного права, що притаманний адміністративному судочинству, дійсний предмет позову перебуває у приватно-правовій площині.

43. Суть і характер описаних спірних правовідносин, їхній суб`єктний склад, зміст позовних вимог і механізми (засоби) їх задоволення в своїй сукупності дають підстави стверджувати, що звернення позивача до суду з цим позовом було обумовлено порушенням його прав як власника на придбане ним нерухоме майно (земельну ділянку), а його вимоги спрямовані на встановлення законності набуття права власності на житловий будинок і земельну ділянку.

44. Таким чином, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження акту про проведені електроні торги з реалізації предмета іпотеки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого майнового інтересу щодо житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, а також земельної ділянки.

45. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

46. За правилами частини першої статті 19 Цивільно-процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

47. З урахуванням викладеного Суд дійшов висновку, що, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим, випливає з праватноправових відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільно-процесуального кодексу України.

48. Частиною першою статті 354 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

49. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

50. Отже, постанова Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2017 року та постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року в справі №724/1304/17 підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

51. Відповідно до частини у статті 354 КАС України у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

VII. Судові витрати

52. З огляду на результат касаційного розгляду справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають. Суд роз`яснює, що судовий збір може бути повернутий особі за її клопотанням відповідною ухвалою суду згідно з пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

53. Керуючись пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-IX, статтями 239, 345, 349, 354, 355, 356 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

54. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

55. Постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року у справі №724/1304/17 скасувати.

56. Провадження в справі №724/1304/17 за позовом ОСОБА_1 до Новоселецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Державного підприємства «Сетам» -про визнання дій протиправними, скасування акту про реалізацію предмета іпотеки та зобов`язання вчинити дії закрити.

57. Роз`яснити позивачеві, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства, а також роз`яснити, що позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

58. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко