Справа № 240/19774/20
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Житомир справа № 240/19774/20

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо застосування при обчисленні пенсії середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки;

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування при призначенні пенсії заробітної плати з 1 січня 2008 року до 31 липня 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести призначення, нарахування та доплату пенсії з 25 серпня 2020 року з урахуванням для обчислення пенсії середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки в сумі 7763 грн 17 коп.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області врахувати при обчисленні пенсії заробітну плату за період страхового стажу з 1 січня 2008 року до 31 липня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 2009 року отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», з березня 2018 року позивач перейшла на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», припинивши виплату пенсії по Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак отримала відповідь відповідача, що їй проведено не призначення, а перерахунок пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши при цьому статтю 45 вищевказаного Закону та взявши за основу показник середньої заробітної плати для обчислення розміру пенсії за 2014, 2015, 2016 роки. Заробітна плата по даних персоніфікованого обліку врахована по грудень 2008 року включно. Вказані дії відповідача слугували підставою для звернення позивача із позовом до суду.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи та встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

6 січня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив (а.с.23-24) відповідно до змісту якого відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що оскільки подана позивачем заява є заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, то пенсійним органом правомірно застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

13 січня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якої вважає доводи відзиву безпідставними, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав, що зазначені у позовній заяві (а.с.26-27).

Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2009 року отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», з березня 2018 року перейшла на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

25 серпня 2020 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення їй пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», припинивши виплату пенсії по Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

28 жовтня 2020 року позивач отримала відповідь від відповідача про те, що їй проведено не призначення, а перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши при цьому статтю 45 вищевказаного Закону та взявши за основу показник середньої заробітної плати для обчислення розміру пенсії за 2014, 2015, 2016 роки. Заробітна плата по даних персоніфікованого обліку врахована по грудень 2008 року включно (а.с.8).

Позивач, не погодившись із такими діями відповідача та вважаючи, що має усі підстави для застосування при обчисленні пенсії середньої заробітної плати та врахування при призначенні пенсії заробітної плати за період з 1 січня 2008 року до 31 липня 2020 року, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та з 21 січня 2009 року отримує пенсію за віком, призначену та обчислену за нормами Закону України "Про державну службу".

Позивачем 25 серпня 2020 року було подано заяву №8417/3273 про перерахунок пенсії за віком (вид перерахунку - перехід з виду на вид), обчислену не за Законом України "Про державну службу", а за нормами Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) (а.с.31).

Листом від 22 жовтня 2020 року за вихідним №17657-17580/П-02/8-0600/20 позивачу було повідомлено та роз`яснено механізм обрахунку пенсії відповідно до чинного законодавства (а.с.8).

Частина 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком, то здійснюється перехід з одного виду пенсії на інший. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону №1058-ІV (в редакції чинній на момент призначення пенсії) визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV при перерахунку пенсії позивача обчислення її розміру проведено з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн), який на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 з 1 березня 2019 року збільшено в 1,17, та від 1 квітня 2020 року №251 - в 1,11, що становить 4888,83 грн.

Особа, якій була призначена пенсія згідно із Законом України «Про державну службу», скористалася своїм правом вибору державної пенсії, а отже подана заява про призначення пенсії згідно Закону №1058-ІV є заявою про переведення з одного виду пенсії на інший та застосовується норма частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV.

Тобто, при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Визначення заробітної плати для обчислення пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовується лише при призначенні пенсії, а також у разі, коли особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

За поданими позивачем документами страховий стаж складає 43 роки 7 місяців 28 днів (а.с.36). Коефіцієнт страхового стажу з врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% становить 0,43583.

Розмір пенсії позивачу обчислено із заробітної плати за найбільш доцільні, для визначення розміру пенсії, періоди роботи (за матеріалами пенсійної справи) з 1 січня 1993 року до 31 грудня 1997 року згідно з довідкою про заробітну плату та з 1 липня 2000 року до 31 грудня 2008 року за даними системи персоніфікованого обліку.

Коефіцієнт заробітної плати позивача, обчислений як співвідношення фактичної заробітної плати на середню заробітну плату в Україні за відповідний рік та становить 2,00887 (а.с.33-35).

Середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії позивача становить 9821,02 грн (3764,40 грн - середня заробітна плата в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки 1,17 х 1,11 х 2,00887).

Обчислення розміру пенсії з урахуванням заробітної плати після 31 грудня 2008 року призведе до зменшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати, тому такий розрахунок проводити не доцільно, адже розмір пенсії пропорційно буде зменшено, що призведе до негативних наслідків для позивача.

Станом на 1 січня 2021 року розмір пенсії позивача становить 4567,11 грн (а.с.32), а саме:

1) розмір пенсії за віком (9821,02 х 0,43583 - 4280,30 грн;

2) доплата за понаднормовий стаж (за 23 роки) - 286,81 грн.

Крім того, для осіб, яким пенсія була призначена до 1 жовтня 2017 року, позивачу перераховано пенсію згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 11 жовтня 2017 року. Перерахунок здійснено із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

З 1 березня 2019 року, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», позивачу було здійснено перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,17%, відповідно до чого збільшився показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який становить 4404,35 грн (3764,40 х 1,17).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2020 року №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» позивачу було здійснено перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі в 1,11, що становить 4888,83 грн (а.с.33-35).

Враховуючи вищезазначене, застосування для обчислення пенсії позивача показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017 - 2019 роки у зв`язку з переходом з пенсії за віком, обчислену за нормами Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком, обчислену за нормами Закону №1058-ІV чинним законодавством не передбачено, а тому розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено у відповідності до діючих норм пенсійного законодавства.

Слід зауважити, що у разі переходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, із врахуванням для обчислення розміру пенсії заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку та показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески - 4888,83 грн, розмір пенсійної виплати зменшується.

Отже, дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо розрахунку пенсії позивача є правомірними та вмотивованими, добросовісними і розсудливими, вчиненими пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями на досягнення яких спрямовані ці дії, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За сукупністю наведених обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у даній адміністративній справі, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 243, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін