Справа № 640/10527/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмаслотрейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмаслотрейд» звернулося до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року №2 та №2/

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю та необґрунтованістю висновків контролюючого органу, які викладені в акті перевірки та стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, зокрема, щодо порушення позивачем граничних строків сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, оскільки грошове зобов`язання було сплачено позивачем у граничні строки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 рокупозовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що в ході проведення документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) з ПДВ ТОВ «Укрмаслотрейд» встановлено факт порушення строків сплати податкового зобов`язання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Укрмаслотрейд» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (КВЕД 46.19).

ГУ ДФС у м. Києві на підставі наказу від 06 грудня 2018 року №17784 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Укрмаслотрейд» (код 39437627)», направлень від 28 грудня 2018 року №2142/26-15-14-02-03, №2143/26-15-14-02-03, №2724/26-15-42-08, №3706/26-15-14-06-03, №3181/26-15-14-03-05, №4534/26-15-14-09, повідомлення про проведення планової виїзної перевірки від 11 грудня 2018 року №121537/10/26-15-14-02-03, у період з 28 грудня 2018 року по дату завершення перевірки, тривалістю 20 робочих днів, проведено планову документальну виїзну перевірку ТОВ «Укрмаслотрейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року.

За результатами проведення перевірки, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 18 лютого 2019 року №114/26-15-14-02-03/39437627 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Укрмаслотрейд» (код 39437627) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року» (далі - Акт перевірки), за висновками якого перевіркою встановлено порушення ТОВ «Укрмаслотрейд»:

- пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 298 401, 00 грн., у тому числі по періодам: 2017 рік на суму 298 401, 00 грн.;

- пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на суму 1 057 355, 00 грн. в тому числі по періодах: за лютий 2017 року в сумі 12 973, 00 грн., за березень 2017 року на суму 124 110, 00 грн., за квітень 2017 року на суму 591, 00 грн., за травень 2017 року на суму 1 903, 00 грн., за липень 2017 року на суму 7 027, 00 грн., за серпень 2017 року на суму 1 686, 00 грн., за вересень 2017 року на суму 20, 00 грн., за жовтень 2017 року на суму 91 186, 00 грн., за листопад 2017 року на суму 20 135, 00 грн., за грудень 2017 року на суму 71 926, 00 грн., за вересень 2018 року на суму 725 798, 00 грн.;

- пунктів 57.1, 57.3 статті 57, пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість та податку на прибуток.;

- пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, щодо своєчасності реєстрації податкових накладних.;

- підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України, щодо несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб до бюджету у 2017 році в сумі 15 949, 56 грн.;

- підпункту 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 пункту 168, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, щодо несвоєчасної сплати (перерахування) до бюджету військового збору у сумі 39 882, 34 грн., у тому числі у 2017 році - 29 965, 66 грн., у 2018 році - 9 916, 68 грн.;

- статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР, за несвоєчасне надходження на рахунок ТОВ «Укрмаслотрейд» валютної виручки в сумі 5 112, 00 доларів США від нерезидента ООО «Brightford» (Кіпр) за контрактом від 02 серпня 2016 року №02/0816.

Крім цього, перевіркою з метою підтвердження дотримання ТОВ «Укрмаслотрейд» вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР порядку та строків декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належить резиденту України і перебувають за її межами, та вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» на адресу Департаменту стратегічного розвитку та міжнародного співробітництва Служби ДФС на виконання вимог та відповідно до Порядку обміну податковою інформацією за спеціальними письмовими запитами з компетентними органами іноземних країн, затвердженого наказом МФУ від 30 листопада 2012 року №1247, направлено запит для одержання інформації із- за кордону стосовно нерезидента Brightford (Кіпр) щодо взаємовідносин із ТОВ «Укрмаслотрейд», зокрема суті наданих послуг чи виконаних робіт із ТОВ «Укрмаслотрейд».

На підставі Акта перевірки, 20 березня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- №2, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 164 567, 50 грн., зобов`язано ТОВ «Укрмаслотрейд» сплатити штраф у розмірі 10 % в сумі 16 456, 75 грн.;

- №2, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 409 715, 35 грн., зобов`язано ТОВ «Укрмаслотрейд» сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 81 943, 07 грн.

Позивач, не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями оскаржив їх до ДФС України.

За результатами розгляду скарги ТОВ «Укрмаслотрейд», ДФС України прийнято рішення від 29 травня 2019 року №24625/6/99-99-11-06-01-25, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 20 березня 2019 року №2 та №2, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що ГУ ДФС у м. Києві приймаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення, діяло поза межами повноважень, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, не запобігаючи всім формам дискримінації.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 35.2 статті 35 ПК України).

За правилами п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку, як передбачено п.38.1 ст.38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1 ст.49 ПК України).

Порядок внесення змін до податкової звітності регулюється ст.50 ПК України, пунктом 50.1 якої встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Отже законодавством передбачена можливість виправити помилки у вже поданій декларації платником податку.

У зв`язку із цим слід зазначити, що відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, передбачена п.126.1 ст.126 ПК України штрафна санкція може бути застосована до платника податку лише тоді, коли податкове зобов`язання є узгодженим і таким, що сплачене із затримкою на визначені цим пунктом терміни.

Як вказує суд першої інстанції, з пункту 3.1.2.4.2 Акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «Укрмаслотрейд» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість детальний перелік наведено у додатку №17, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

У додатку №17 до Акта перевірки наведений розрахунок штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ «Укрмаслотрейд», який також наведений відповідачем у розрахунках до спірних податкових повідомлень - рішень.

Так, з розрахунку заборгованості до спірного податкового повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року №2 вбачається, що позивача зобов`язано сплатити штраф за затримку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 16456,75 грн., а саме:

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 червня 2017 року № (сума боргу 3529,20 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 17 травня 2017 року № (сума боргу 4192,20 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 квітня 2018 року № (сума боргу 3844,30 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 липня 2018 року № (сума боргу 25719,10 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 липня 2018 року № (сума боргу 985 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 серпня 2017 року № (сума боргу 296 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 серпня 2017 року № (сума боргу 3528,90 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 травня 2018 року № (сума боргу 24509,90 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 серпня 2018 року № (сума боргу 5431 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 серпня 2018 року № (сума боргу 25438,10 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 квітня 2017 року № (сума боргу 4192,20 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 березня 2017 року № (сума боргу 4192,20 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 січня 2017 року № (сума боргу 3757,20 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 липня 2018 року № (сума боргу 3824,90 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 лютого 2017 року № (сума боргу 3757,20 грн.);

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 966 грн.);

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 46404,10 грн.).

З розрахунку заборгованості до спірного податкового повідомлення - рішення від 20 березня 2019 року №2 вбачається, що позивача зобов`язано сплатити штраф за затримку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 81943,07 грн., а саме:

- за податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 22753,20 грн);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 вересня 2017 року №;

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 50631 грн.);

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 10017,60 грн.);

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 51060 грн.);

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 49630 грн.);

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 599 грн.);

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 1428 грн.);

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 49630 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 червня 2018 року № (сума боргу 24509,85 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 липня 2018 року № (сума боргу 24636,85 грн.);

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 50229 грн.);

- податковим повідомленням - рішенням від 18 травня 2017 року №931201 (сума боргу 1910 грн.);

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 грудня 2016 року № (сума боргу 3757,15 грн.).

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, податкові зобов`язання зі сплати узгодженого грошового зобов`язання за наведеними вище податковими деклараціями були сплачені ТОВ «Укрмаслотрейд» у встановлений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України десятиденний строк, що підтверджується відповідними квитанціями, наявними в матеріалах справи.

З матеріалів справи також вбачається, що податкова декларація з податку на додану вартість № за звітний період (червень 2017 року) подана ТОВ «Укрмаслотрейд» до податкового органу 20 липня 2017 року, що також підтверджується квитанцією №2.

Крім того, 30 липня 2017 року ТОВ «Укрмаслотрейд» подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкового зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від №, яким зменшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість за звітний період, що уточнюється (червень 2017 року) на 50892,00 грн.

Згідно з п.35.1, 35.2 ст.35 ПК України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 87.1 ст.87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що подання платником податків у встановленому порядку уточнюючого розрахунку до податкової декларації не є формою сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу, а тому у контролюючого органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених п.126.1 ст.126 ПК України, розмір яких залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки його сплати.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що позивач при поданні 22.05.2019 уточнюючої податкової декларації реалізував своє право на усунення самостійно виявлених помилок і не здійснював при цьому фактичної сплати податкових зобов`язань, а тому притягнення його до відповідальності за погашення податкового зобов`язання з простроченням строку і фактичне ототожнення відповідачем подання уточнюючої декларації з погашенням грошового зобов`язання(боргу) не відповідає змісту та сутності пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України та покладає на платника додатковий тягар майнових зобов`язань за відсутності відповідного правового підґрунтя.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2020 року у справі №817/667/18, від 23 січня 2018 року у справі № 810/2108/16, від 13 лютого 2018 року у справі № 803/1156/17 від 12 червня 2018 року у справі №822/2198/17, від 23 червня 2018 року у справі № 820/2508/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 824/95/18-а, від 25 квітня 2019 року у справі №826/19068/16, яка підлягаю врахуванню судом у спірних правовідносинах

Так, згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеної у вищезазначених постановах, при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої ст.126 ПК України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов`язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання, у той час як нарахування (застосування) штрафної санкції залежить від суми погашеного податкового боргу та від кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, про відсутність з боку позивача порушень граничних строку сплати узгодженої суми податкових зобов`язань за наведеними вище податковими деклараціями з податку на додану вартість.

Водночас, пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Натомість, колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, що відповідачем жодного доказу на підтвердження наявності у позивача податкового боргу, в рахунок погашення якого були зараховані сплачені ним грошові кошти, не надано, що свідчить про протиправність винесених ГУ ДФС у м. Києві податкових повідомлень-рішень від 20.03.2019 №2 на суму 81943,07 грн. у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (409715,00 грн. х 20%), №2 на суму 16456,75 грн. у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (164567,00 грн. х 10%).

З огляду на викладені обставини, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк