Справа № 380/48/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року справа №380/48/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача Пульс М.П.,

представника відповідача Колечиць І.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (80700, Львівська область, м.Золочів, вул.Валова, 4, ), із вимогою:

визнати протиправною та скасувати постанову від 04.11.2020 ВП№63495807 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №63210058 виданої 06.10.2020 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 - 20000,00грн виконавчого збору винесену старшим державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Максимівим О.І.

Ухвалою суду від 05.01.2021 у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Ухвалою суду від 05.01.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання. Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, просить визнати поважними причини пропуску строку для подання позовної заяви до суду. Судом з`ясовано причини пропуску і такі визнано поважними.

В підтвердження викладеного у позовній заяві позивач стверджує, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2020 за примусове виконання постанови №63210058 виданої 06.10.2020 про стягнення виконавчого збору є протиправною та підлягає скасуванню. Зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 добровільно виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №120/610/20-а, нараховано та виплачено позивачу у даній справі суму грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, що підтверджується платіжним дорученням №615 від 06.10.2020. Вказує, що через обставини не залежні від волі військової частини НОМЕР_1 не можливо було здійснити перерахунок коштів 05.10.2020 у зв`язку із раптовим припиненням електропостачання. Про фактичне виконання даного рішення суду 06.10.2020 було письмово повідомлено Золочівський відділ Державної виконавчої служби.

26.01.2021 за вх. № 5103 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, долучив копії матеріалів виконавчого провадження №63210058. Позовні вимоги заперечив. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Вказав, що стягнення виконавчого збору не є правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження, безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Представник позивача в засіданні суду наголошує, що рішення суду виконано в день відкриття виконавчого провадженні і в даному випадку виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження і прийняття постанови 04.11.2021 про відкриття виконавчого провадження № 63495807 про стягнення виконавчого збору в розмірі 20000 грн. є протиправним з огляду, що рішення боржником виконано в добровільному порядку і по це повідомлено відділ виконавчої служби листом 06.10.2020, виконавцем не вчинялися дії по виконанню виконавчого документа, окрім винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Наголошує, що постанову про стягнення виконавчого збору отримали лиш 09.10.2020 поштовим відправленням. Довірена особа військової частини ОСОБА_1 отримала лиш постанову про відкриття виконавчого провадження 06.10.2020 і в цей день надано докази виконання рішення суду.

Відповідач в засіданні суду позовні вимоги заперечує, зазначає, що 05.10.2020 стягувач звернувся із заявою до відділу державної виконавчої служби про примусове виконання рішення суду і наступного дня виконавцем відкрито виконавче провадження №63210058, винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого , про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт майна, які датовані 06.10.2020. Зазначає, що це обов`язок виконавця виносити постанову про стягнення виконавчого збору в день відкриття виконавчого провадження, незважаючи на сплату коштів, постанова про стягнення виконавчого збору виділена в окреме провадження і підлягає виконанню як виконавчий документ. Відповідач вважає, що у позивача час для добровільного виконання рішення суду був до 05.10.2020, до відкриття виконавчого провадження.

Суд, дослідивши докази, оглянувши матеріали виконавчого провадження №63210058, № 63495807 та виконавчого провадження №63495630 встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/610/20-а за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 27.08.2019, а також зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 27.08.2019. Крім цього, даним рішенням стягнено на користь Мороза LA. понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00грн за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 залишеною без задоволення апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 , а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.04.2020 без змін.

Ухвалою Верховного суду у складі касаційного адміністративного суду від 05.10.2020 касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 у справі №120/610/20-а повернуто скаржнику.

23.09.2020 Вінницьким окружним адміністративним судом ОСОБА_2 був виданий виконавчий лист.

05.10.2020 представник ОСОБА_2 звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження за вх. №5010/18.19-30 до Золочівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів).

06.10.2020 на підставі виконавчого листа №120/610/20-а виданого 23.09.2020 Вінницьким окружним адміністративним судом державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Максимів О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63210058, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП№63210058 у розмірі 210,64 грн., постанову про стягнення виконавчого збору №63210058 у розмірі 20000,00 грн.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження №63210058 надано боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду .

Доказів скерування постанови відповідачем не надано, позивач долучив докази отримання постанови поштовим відправлення і зареєстроване у військовій частині 09.10.2020. Окрім того, 06.10.2020 представником військової частини НОМЕР_1 Добровольською Л.Б. подано заяву про надання копії матеріалів виконавчого провадження , і такою отримано за підписом відміткою на супровідному листі про скерування постанови про відкриття виконавчого провадження 06.10.2020.

06.10.2020 військова частина НОМЕР_1 провела повний розрахунок із стягувачем, підтвердженням чого є долучене до матеріалів справи платіжне доручення №61 від 06.10.2020 і листом вих.№2377 повідомлено Золочівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/610/20-а про виконання виконавчого листа виданого Вінницьким окружним адміністративним судом.

За вхідним № 5737/18-19-30 стягувач ОСОБА_2 звернувся до старшого державного виконавця Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Максимів О.І. із заявою від 27.10.2020 про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду, кошти отримані 06.10.2020 в повному обсязі, претензій немає.

04.11.2020 старшим державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Максимів О.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1. ст. 39,40 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнення виконавчого збору виділено в окреме провадження.

04.11.2020 державним виконавцем Максимів О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№63495807 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 - 20000,00 грн. виконавчого збору на підставі постанови №63210058 від 06.10.2020 та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №63495807 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 - 210,64 грн. суми мінімальних витрат.

Позивач не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження №63495807 від 04.11.2020 за примусове виконання постанови №63210058 виданої 06.10.2020, якою державний виконавець вирішив стягнути з військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 20000,00 грн., звернувся з позовом до суду, вважає її такою, що підлягає скасуванню.

При прийнятті рішення суд керується наступним.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності (ст. 2 Закону № 1404-VІІІ).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом ч.5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ст. 27 вказаного Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Аналіз наведеного свідчить про те, що виконавчий збір стягується при відкритті виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору.

Відповідно до ч.9 ст.27 Закону №1404-VІІІ, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з п.9 ч.1 ст. 39 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Виходячи з наведеного, суд зазначає, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Отже, за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Аналізуючи наведені норми законодавства та фактичні обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 06.10.2020 Золочівським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про стягнення виконавчого збору (виконавче провадження №63210058) з військової частини НОМЕР_1 на користь Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у розмірі 20000,00 грн.

Суд зазначає, що 06.10.2020 військовою частиною НОМЕР_1 виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.04.2020, а саме нараховано та виплачено ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки. Про виконання вказаного рішення, позивач листом вих.№2377 від 06.10.2020 повідомив відповідача.

Таким чином, суд вважає, що виконання рішення суду 06.10.2020 вказує на те, що державним виконавцем не вчинялося жодних дій чи заходів, які б були спрямовані на примусове виконання виконавчого документа, що також є обов`язковою умовою для стягнення виконавчого збору.

У разі встановлення державним виконавцем факту повного добровільного виконання боржником виконавчого документа, за відсутності доказів вжиття заходів примусового його виконання, а також відсутність доказів того, що таке виконання відбулось після відкриття виконавчого провадження, підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Суд звертає увагу, що відповідачем не подано доказів вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання виконавчого листа №120/610/20-а та не спростовано доводів позивача про добровільне, самостійне його виконання.

Водночас, подані позивачем докази свідчать про виконання ним рішення Вінницького окружного адміністративного суду №120/610/20-а у добровільному порядку, що в свою чергу, вказує на відсутність будь - яких дій державного виконавця, які б спрямовувалися на примусове виконання виконавчого документа.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору, адже стягнення такого збору є своєрідною винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення.

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена в рішенні від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18 (провадження № 11-445апп19).

Так, Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні зазначила, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Таким чином, для стягнення виконавчого збору необхідною є умова фактичного виконання, тому доводи відповідача про те, що виконавчий збір стягується незалежно від того, чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом органами державної виконавчої служби, суд вважає помилковими, а доказів вчинення дій чи вжиття заходів по виконанню виконавчого листа суду не надано. Для стягнення виконавчого збору державний виконавець повинен вчинити виконавчі дії, а не тільки винести постанову.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене суд вважає, що оскаржувана постанова від 04.11.2020 ВП№63495807 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №63210058 виданого 06.10.2020 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 - 20000,00 грн. виконавчого збору є протиправною та підлягає скасуванню.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов Військової частини НОМЕР_1 до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Максиміва О.І. від 04.11.2020 у ВП№63495807 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови №63210058 від 06.10.2020 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 - 20000,00 грн виконавчого збору

Стягнути з Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (80700, Львівська область, м.Золочів, вул.Валова, 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 2197 (дві тисячі дев`яносто сім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.