Справа № 826/7251/15
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 січня 2021 року

Київ

справа №826/7251/15

адміністративне провадження №К/9901/2081/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів -Данилевич Н.А., Кашпур О.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в справі №826/7251/15 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва, за участю третьої особи - Прокуратури Святошинського району міста Києва - про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Прокуратури міста Києва, за участю третьої особи - Прокуратури Святошинського району міста Києва, у якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ виконуючого обов`язки прокурора міста Києва №757к від 20 березня 2015 року;

- поновити на посаді першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 27 березня 2015 року і до моменту фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року, позов задоволено:

- скасовано наказ виконуючого обов`язки прокурора міста Києва №757к від 20 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва з 21 березня 2015 року;

- стягнуто з Прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 602246,97 грн;

- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника прокурора Святошинського району міста Києва з 21 березня 2015 року та стягнення з Прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8170, 20 грн.

16 січня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в справі №826/7251/15.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року встановлено, що її прийнято у відкритому судовому засіданні, повний текст якої складено цього ж дня. Тобто останнім днем строку на її касаційне оскарження є 11 січня 2021 року (07-10 січня 2021 року - вихідні дні).

Касаційну скаргу надіслано 16 січня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року отримано 17 грудня 2020 року, докази отримання якої містяться у матеріалах справи.

Водночас суд звертає увагу скаржника на те, що позбавлений можливості перевірити зазначені доводи, оскільки матеріали справи витребовується Судом лише у разі відкриття касаційного провадження.

Суд звертає увагу скаржника на те, що належним доказом на підтвердження поважної причини пропуску строку на касаційне оскарження може бути конверт, яким направлялася копія постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року отримано 17 грудня 2020 року, або довідка відділення поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» про дату вручення такого поштового відправлення.

З урахуванням наведеного Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Водночас скаржником у касаційній скарзі не викладено передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, а також не наведено які саме порушення норм матеріального чи процесуального права допущені судами.

Доводи скаржника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надіслання: нової редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав); заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів.

Керуючись статтями 248, 329, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року і постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в справі №826/7251/15.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року в справі №826/7251/15 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: Н.А. Данилевич

О.В. Кашпур