Справа № 560/5674/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5674/20
РІШЕННЯ

іменем України

25 січня 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернувся позивач до ОСОБА_1 з позовом про стягнення матеріальної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що протиправна поведінка полягає в неналежному виконанні трудових обов`язків, передбачених Положенням про Кам`янець-Подільську ОДПІ Головного управління ДПС у Хмельницькій області, затвердженого наказом ДФС від 25.04.2016 №365. Протиправна бездіяльність призвела до невиконання рішень (постанов, ухвал) суду.

ОСОБА_1 , як керівник Кам`янець-Подільської ОДПІ, не виконавши рішення судів, усвідомлював протиправність свого діяння, а також передбачав негативні наслідки своєї протиправної поведінки (вина працівника).

Причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і майновою шкодою, яка сталася, є прямим (безпосереднім). Матеріальна шкода в сумі 156 888,90 грн. нанесена Головному управлінню ДПС у Хмельницькій області випливає безпосередньо з бездіяльності відповідача.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №822/1537/16 від 08.09.2016, Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №560/3045/19 від 18.11.2019 та Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі №560/2957/19 від 26.02.2020, визначено розмір відшкодування ОСОБА_2 в сумі 9 360,12 грн., 9 153,87 грн. та 138 375,00 грн., відповідно, які були повністю відшкодовані за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області (платіжне доручення № 1580 від 17.07.2019 на суму 9 360,12 грн.) та Головного управління ДПС у Хмельницькій області (платіжні доручення №1419,1420,1426 від 06.04.2020 на суму 9 153,78грн. та № 1422,1423,1427 від 06.04.2020 на суму 138 375 грн.).

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, завданої Головному управлінню ДПС у Хмельницькій області становить 156 888,90 гривень.

Згідно ст.82 Закону України «Про державну службу», ОСОБА_1 внесено письмову пропозицію, щодо добровільного відшкодування шкоди, заподіяної Головному управлінню ДПС у Хмельницькій області у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати (лист ГУ ДПС у Хмельницькій області №256/22-01-01-02-11 від 02.09.2020 року).

В листі від 15.09.200 року № 2343/22-01-60 начальник Кам`янець-Подільської ДПІ ОСОБА_1 відмовився від пропозиції про добровільне відшкодування шкоди, вказавши що з врахуванням вимогп.4 ст.81 Закону України «Про державну службу» відсутні підстави для виконання наданої пропозиції.

Шкода завдана відповідачем, заподіяна ним під час проходження служби на посаді начальника Кам`янець-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області, тобто під час проходження публічної служби, тому дана справа є юрисдикцією адміністративного суду.

Просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач надав суду відзив в якому зазначає, що відповідно до статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу ) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно із частиною четвертою цієї статті держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану такою службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Вказує, що позивач неодноразово звертався до керівництва ГУ ДПС у Хмельницькій області для виділення коштів з метою виконання судового рішення. Проте на вказані листи отримував відмову.

Просив у позові відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд ухвалою від 28.09.2020 року відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач, його представник та представник відповідача подали суду заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд задовольнив заяви сторін та вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2016 року по справі №822/1537/16, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 року, зобов`язано Кам`янець-Подільську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Хмельницькій області нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 рік включно. Вказані судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 16.04.2019 року.

Присуджена сума індексації заробітної плати в розмірі 9360,12 грн. виплачена ОСОБА_2 . Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області, як правонаступником Кам`янець- Подільської ОДПІ (постанова Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 року №296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби») 17.07.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням від 17.07.2019 року №1580.

В липні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, а саме, за період затримки розрахунку з 01.05.2016 року по 17.07.2019 року в сумі 10212,33 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року у справі №560/3045/19, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Головного управління ДПС у Хмельницькій області (як правонаступник ГУ ДФС у Хмельницькій області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів державної податкової служби»), на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період роботи з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, а саме за період затримки розрахунку з 01.05.2016 року по 17.07.2019 року в сумі 9153,78 грн.

На виконання вимог рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року у справі №560/3045/19, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області нараховано ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період роботи з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року в сумі 9153,78 грн., в т.ч. утримано податок з доходів фізичних осіб в сумі 1647,68 грн та 137,31 грн військового збору. Сума до виплати становить 7368,79 грн.

Вказані суми виплачені Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області відповідно до платіжних доручень від 06.04.2020 року №1426, № 1419 та № 1420.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі № 560/2957/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2019 року скасовано, позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2016 року по 17.07.2019 року в сумі 138 375,00 грн. (168,75 грн. х 820 робочих днів). Обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку судом проведено в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати".

Ухвалою Верховного Суду від 01.04.2020 року по справі № 560/2957/19 відмовлено в відкритті касаційного провадження (в зв`язку із малозначністю справи).

На виконання вимог постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі № 560/2957/19, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області нараховано ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2016 року по 17.07.2019 року в сумі 138 375,00 гри., в т.ч. утримано податок з доходів фізичних осіб та військового збору.

Сума до виплати яка становить 111 391,87 грн. перерахована ОСОБА_2 відповідно до платіжного доручення №1427 від 06.04.2020 року. Платіжними дорученнями від 06.04.2020 року № 1423, № 1422 перераховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 24907,50 грн. та військовий збір в сумі 2075,63 грн.

Вирішуючи вказаний спір судом взято до уваги.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» регламентовано, що індексація заробітної плати обов`язкова як для бюджетних установ, так і для інших роботодавців, оскільки є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а її проведення здійснюється згідно Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 №1078.

Відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Загальні підстави і умови матеріальної відповідальності працівників передбачені ст.130 Кодексу законів про працю України, згідно якої, підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами.

Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене.

Відповідно до ст.ст. 1172-1174 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Відповідно до пункту 11 Положення про Кам`янець-Подільську ОДПІ Головного управління ДПС у Хмельницькій області, затвердженого наказом ДФС України від 25.04.2016 №365, начальник ОДПІ: очолює та здійснює керівництво ОДПІ, несе персональну відповідальність за організацію та результат її діяльності; організовує та забезпечує виконання в ОДПІ Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну, що належить до компетенції ДФС, наказів ДФС та ГУ ДФС, доручень Голови ДФС та начальника ГУ ДФС, їх перших заступників та заступників; дає обов`язкові для виконання державним службовцям та працівникам доручення.

Судом встановлено, що Кам"янець-Подільською ОДПІ не здійснювалось нарахування та виплата індексації ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Кодексу законів про працю України у періоди виконання її посадових обов`язків та при звільненні з Кам`янець-Подільської ОДПІ.

Судом взято до уваги акт Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 17.08.2020 року № 10/22-01-01-02-06 перевірки окремих питань щодо причин порушення вимог ст. 8 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України та інших нормативно-правових актів Кам`янець-Подільською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Хмельницькій області при нарахуванні і виплаті індексації заробітної плати та середнього заробітку ОСОБА_2 , відповідно до Постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2016 у справі №822/1537/16, Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 у справі №560/3045/19 та Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі №560/2957/19 (акт перевірки з окремих питань Головного управління ДПС у Хмельницькій області №10/22-01-01-02-06 від 17.08.2020 року), якою встановлено наступне.

Відповідач перебував на посадах начальника Кам`янець-Подільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області (наказ Міністерства доходів і зборів України від 24.05.2013 №630-о), начальника Кам`янець- Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області (наказ ГУ ДФС в області від 01.09.2015 №2751-о) та начальника Кам`янець-Подільського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області (наказ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 01.10.2018 №356-о), що підтверджується матеріалами справи.

Кам`янець-Подільською ОДПІ Головного управління ДПС у Хмельницькій області не проведені розрахунки з головним державним ревізор-інспектором відділу адміністрування майнових податків управління доходів і зборів з фізичних осіб Кам`янець-Подільської ОДПІ ОСОБА_2 , звільненої з посади наказом Кам`янець-Подільської ОДПІ від 28.03.2016 №51-о, що призвело до порушення вимог частини 1 ст.116 КЗпП України і як наслідок, здійснено передбачену ст. 117 КЗпП України виплату ОСОБА_2 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а також виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати.

Як підтверджено матеріалами справи Кам`янець-Подільська ОДПІ зверталася з листами до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про збільшення кошторису на 2017 рік для виплати індексацій. Однак, протягом 2017-2018 років Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області додаткові кошти не виділялися, що спростовує твердження позивача про наявність вини відповідача, а також порушення останнім ст.134 Кодексу законів про працю України.

Судом також враховано, що на користь ОСОБА_2 нараховано компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за період роботи з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, а саме за період затримки розрахунку з 01.05.2016 року по 17.07.2019 року в сумі 9153,78 грн.

Однак, згідно Положення про Головне управління ДФС у Хмельницькій області затверджене Наказом Державної фіскальної служби України від 01.02.2019 № 80, Головне управління ДФС у Хмельницькій області є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується ДФС. Головне управління ДФС у Хмельницькій області (далі - ТУ ДФС) є органом доходів і зборів.

ТУ ДФС забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території Хмельницької області.

ТУ ДФС є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Кам`янець-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Красилівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Отже за період часу з 01.02.2019 року правонаступником усіх прав та обов`язків Кам`янець-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області було територіальне управління ДФС у Хмельницькій області, що не враховано позивачем і саме за період затримки розрахунку з ОСОБА_2 з 01.02.2019 року по 17.07.2019 року відповідач не міг нести відповідальності.

Судом враховано вимоги ч. 4 ст.1191 Цивільного кодексу України, що Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, завдану посадовою, службовою особою внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності відповідно органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, мають право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Із вищевказаного права на регрес законодавець зробив два виключення. Так, не можуть бути предметом регресного позову вимоги, пов`язані із відшкодуванням виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 90 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен докази, які є у справі щодо їх належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову щодо стягнення на користь Головного управління ДПС у Хмельницькій області з ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 156888,90грн відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 січня 2021 року

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )

Головуючий суддя П.М. Майстер