Справа № 420/14331/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради (вул..Маршала Говорова,7, м.Одеса, 65058) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради, в якій позивач просить:

Визнати неправомірнною та скасувати відмову Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради оформлену листом від 01.12.2020 року в частині відмови нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня за 2017-2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до от. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статує ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 -року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій до 5 травня за період починаючи з 2017 по 2020 рік (включно) у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум у відповідності до с.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІХ в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 роту, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 року №3-р/2020 у справі №1-247-2018 (3393/18).

Встановити судовий контроль за виконанням рішення, зобов`язавши відповідача подати з моменту набрання рішення законної сили звіт про виконання рішення суду (ст.382 КАС України)

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 , є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 02 лютого 2016 року та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. Перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці і соціальної' політики Одеської міської ради як учасник бойових дій. Починаючи з 2017 року по 2020 рік у відповідності до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551 XII отримує щорічну разову грошову допомогу до 05 травня у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Позивач зазначає, що разову грошову допомогу мені виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону7 України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідач протиправно відмовив у задоволенні його заяви про перерахункок соціальної допомоги до п`ятого травня, що викладено у листі від 01.12.2020 року №63092-0.

Ухвалою суду від 21.12.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

11.01.2020 року (вх.№ 1145/21) від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який, представник відповідача зазначає, що Згідно пункту 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Згідно Бюджетного Кодексу України при здійсненні бюджетного процесу, положення нормативно - правових актів застосовують тільки у частині, які не суперечить положенню Конституції України, цього кодексу та Закону України «Про Державний бюджет України». Головним розпорядником бюджетних коштів на вказану виплату являється Міністерство соціальної політики України. Щорічно розмір виплати разової грошової допомоги визначається Постановою Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 02 лютого 2016 року та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. Перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці і соціальної' політики Одеської міської ради як учасник бойових дій.

Відповідач підтверджує, що позивачу перераховано кошти на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у наступних розмірах 2017 році - 1200,00 грн; у 2018 році - 1265,00 грн; у 2019 році - 1295,00грн., у 2020 році -1390,00 грн.

27.11.2020 року позивач звернувся з заявою адресу Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради, у якій просив здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, яка передбачена за 2017-2020 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі, передбаченому статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25,12.1998р., у розмірі 5 (п`яти) мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 01.12.2020 №63092-0 Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради надав відповідь про відмову у нарахуванні допомоги у визначеному Законом розмірі у зв`язку з тим, що відповідно до постанови КМУ від 05 квітня 2017 №233 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»» встановлена разова грошова допомога до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі 1200 гривень, постанови КМУ від 14 березня 2018 року №170 «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлена разова грошова допомога до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі 1265 гривень, постанови КМУ від 20 березня 2019 року №237 «Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлена разова грошова допомога до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі 1295 гривень, постанови КМУ від 19.02.2020 року №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлена разова грошова допомога до 5 травня для учасників бойових дій у розмірі 1390,00 гри.

Не погодившись із вказаним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини з приводу соціального захисту учасників бойових дій як особливої окремої категорії громадян унормовані, насамперед, приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Пільги часникам бойових дій встановлені статтею 12 вказаного Закону.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367- XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI.

Статтею 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набув чинності 01 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

05 квітня 2017 Кабінет Міністрів прийняв постанову «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» відповідно до якої виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2017 році учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їхніх батьків, передбачено у розмірі 1 200 гривень.

14 березня 2018 року Кабінет Міністрів прийняв постанову «Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань» відповідно до якої виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2018 році учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їхніх батьків, передбачено у розмірі 1 265 гривень.

20 березня 2019 року Кабінет Міністрів прийняв постанову «Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» відповідно до якої виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2019 році учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їхніх батьків, передбачено у розмірі 1 295 гривень

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року № 112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - грошова допомога), проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно тексту вказаного рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 судом встановлено, що в Основному Законі України встановлено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою (стаття 1); права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3).

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються па основі Конституції України і повинні відповідати їй (частини перша, друга статті 8 Основного Закону України).

Відповідно до Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу (частина перша статті 17); захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України (частина перша статті 65); держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частина п`ята статті 17).

Згідно з Основним Законом України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами України (пункт 1 частини другої статті 92). Такими законами є закони України про Державний бюджет України на кожний рік і Кодекс.

У преамбулі Кодексу зазначено, що Кодексом визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства. Кодексом регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу (стаття 1 Кодексу).

Відповідно до підпункту 5 пункту 63 розділу І Закону № 79 розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу було доповнено, зокрема, пунктом 26, яким передбачено, що окремі положення ряду законів України, в тому числі й Закону № 3551, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказаними положеннями Закону № 3551 передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них (стаття 12), особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 13), учасникам війни (стаття 14), особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551 (стаття 15), особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною (стаття 16).

За юридичною позицією Конституційного Суду України "встановлення пільг ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551, є одним із засобів реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей. Держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності. Невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, підриває довіру до держави. Соціальний захист ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, спрямований на забезпечення їм достатнього життєвого рівня. Обмеження або скасування пільг для ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, без рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей. У разі зміни правового регулювання набуті вказаними особами пільги чи інші гарантії соціального захисту повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації. Обмеження або скасування таких пільг, інших гарантій соціального захисту можливе лише у разі запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту" (абзаци другий, третій пункту 5 мотивувальної частини Рішення від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018).

Конституційний Суд України звертає увагу, що предмет регулювання Кодексу, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 наголошував на тому, що "законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони" (абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

Таким чином, виходячи з того, що предмет регулювання Кодексу, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Конституційний Суд України прийшов до висновку, що встановлення пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з 27.02.2020 ані приписи п. 26 розділу VI Бюджетного кодексу України у частині дії ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ані приписи ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції п. 20 Розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" об`єктивно не можуть запроваджувати правил призначення та виплати допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Тому, з 27.02.2020 у позивача виникло право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998р. №367-XlV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня учасникам бойових дій як п`ять мінімальних пенсій за віком.

Для належного способу захисту прав позивача суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірною та скасування відмови Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради оформлену листом від 01.12.2020 року в частині відмови нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до от. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статує ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року та зобов`язання Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум у відповідності до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІХ в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 роту, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 року №3-р/2020 у справі №1-247-2018 (3393/18)..

Щодо клопотання представника Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі до розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.06.2020р. відкрито провадження у зразковій адміністративній справі № 440/2722/20, по якій 29.09.2020р. прийнято рішення про часткове задоволення позову, яке не набрало законної сили, оскільки оскаржується в апеляційному порядку у Великій Палаті Верховного Суду.

В той же час, суд зазначає, що передбачена п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України обставина для зупинення провадження по справі є правом, а не обов`язком суду зупинити провадження у відповідній типовій справі.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

В свою чергу, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на характер спірних правовідносин та категорію справи, яка є справою незначної складності, а також те, що завданням адміністративного судочинства є своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зупинення провадження у справі.

Щодо заяви клопотання представника Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про застосування строків звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Частинами 1,2 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 01.12.2020 року за вих. №63092-0 Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради відмовлено у задоволенні звернення позивача щодо нарахування разової грошової допомоги до 5 травня за період з 2017р. по 2020 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та у відповідності до положення ст. 12 Закону № 3551 -XII, з огляду на висновки Конституційного Суду України, які викладені у рішенні від 27.02.20 №3-р/2020 у справі № 1 -247/2018(3393/18), здійснити виплату суми недоплаченої частини разової грошової допомоги до 5 травня за період з 2017р. по 2020 рік. Таким чино відлік строку звернення до суду почався 21.09.2020 року, позивач звернувся до суду 01.12.2020 р., тобто в рамках шестимісячного строку звернення до суду. В зв`язку з викладеним клопотання відповідача про застосування строків звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради подати звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, є правом, та у жодному разі не обов`язком суду.

Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними, достатніми, та допустимими доказами.

Водночас, позивачем не наведено ґрунтовних доводів, та не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження необхідності саме у даному випадку для зобов`язання відповідача, як суб`єкта владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а відтак, підстави для задоволення вимоги позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, відсутні.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач в силу закону звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради (вул..Маршала Говорова,7, м.Одеса, 65058, ) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати відмову Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради (вул..Маршала Говорова,7, м.Одеса, 65058, ) оформлену листом від 01.12.2020 року в частині відмови нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до от. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статує ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці і соціальної політики Одеської міської ради (вул..Маршала Говорова,7, м.Одеса, 65058, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум у відповідності до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІХ в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 роту, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 року №3-р/2020 у справі №1-247-2018 (3393/18).

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Єфіменко

.