Справа № 360/2941/20
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року справа №360/2941/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСН Транскомпані» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 р. (у повному обсязі складено 12 жовтня 2020 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/2941/20 (головуючий І інстанції суддя Свергун І.О.) за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСН Транскомпані» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 47720,45 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.08.2020 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСН Транскомпані», в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача адміністративно-господарську санкцію за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році 43613,33 грн. (сорок три тисячі шістсот тринадцять гривень 33 копійки) та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарської санкції за невиконання нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році, яка нарахована за період з 16 квітня 2019 року по 29 липня 2020 року у розмірі 4107,12 грн. (чотири тисячі сто сім гривень 12 копійок), загальна сума боргу 47720,45 грн. (сорок сім тисяч сімсот двадцять гривень 45 копійок) на розрахунковий рахунок UA0012080, , банк одержувача Казначейство України (ел.адм.подат.), одержувач коштів УК у м.Сєвєродон../М.СЄВЄРОД./50070000, код доходів 50070000 «Надходження до Фонду соціального захисту інвалідів, «00» Без деталізації за відомчою ознакою» (а.с. 1-7).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 р. у справі № 360/2941/20 позов Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСН ТРАНСКОМПАНІ" (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Хіміків, буд. 37, кв. 15, ) на користь Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (93003, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Слов`янська, буд. 28, ) адміністративно-господарську санкцію за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році у сумі 43613,33 грн. (сорок три тисячі шістсот тринадцять грн 33 коп.) та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарської санкції за невиконання нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році, яка нарахована за період з 16 квітня 2019 року по 29 липня 2020 року у розмірі 4107,12 грн. (чотири тисячі сто сім грн. 12 коп.), а всього 47720,45 грн. (сорок сім тисяч сімсот двадцять грн. 45 коп.) (а.с. 87-89).

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов залишити без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що відповідач звернувся до суду із клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду, але суд не надав належної оцінки аргументам щодо пропуску строку, внаслідок чого не застосував до спірних правовідносин ст.ст. 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт також наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України», адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями у т.ч. підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 цього закону.

Тобто, саме з 16 квітня 2019 року у позивача виникло право на стягнення несплачених підприємством самостійно сум у судовому порядку, а закінчилося дане право 16.07.2019 року, в той час як позивач звернувся до суду 05.08.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Також, від представника відповідача надійшли пояснення, в яких останній вказує на те, що з 2014 року у зв`язку з проведенням антитерористичної операції та окупацією м. Первомайськ ТОВ «АСН ТРАНСКОМПАНІ» втратило контроль над своїми активами (майном, документами), які залишились в м. Первомайськ та фактично призупинило свою діяльність. Підприємство було перереєстровано на підконтрольній Україні території за новою юридичною адресою у м. Сєвєродонецьк.

Згідно ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

З довідки про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів від 06.07.2020 за № 572 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АСН ТРАНСКОМПАНІ" (ідентифікаційний код 38542512) зареєстровано у ЛОВ ФСЗІ 06.07.2020 року за реєстраційним номером 44/129/998 відповідно до Порядку реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, (а.с. 25).

03.07.2020 ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" подало до ЛОВ ФСЗІ звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік, в якому зазначило середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу за рік - 15 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, - 0 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні 0 осіб; фонд оплати праці штатних працівників (тис. грн) 654,2 грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника (грн) 43613,26 грн.; сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштуванням інвалідів 43613,26 грн. (а.с. 63).

06.07.2020 за вих. № 867/02-09 позивач на адресу ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" направив лист-попередження з проханням своєчасно здійснити сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році до 15 квітня 2020 року, не допускаючи нарахування пені, яке отримано представником відповідача 06.07.2020 року (а.с. 64).

09.07.2020 позивач звернувся до Сєвєродонецького міського центру зайнятості із запитом № 890/05-14 про надання інформації, чи надавалися ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" до Сєвєродонецького міського центру зайнятості відомості про вільні робочі місця (вакансії), на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, а також про випадки відмови роботодавцем у працевлаштуванні осіб з інвалідністю, які направлялися центром зайнятості, протягом 2017, 2018, 2019 років; чи здійснювалося ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" замовлення до Сєвєродонецького міського центру зайнятості на професійне навчання або підготовку особи з інвалідністю у разі відсутності фахівців з потрібними професіями серед зареєстрованих у державній службі зайнятості осіб з інвалідністю; яка кількість вакансій, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, зазначалася у Звітності за формою № 3-ПН, що подавалася ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" протягом 2017, 2018, 2019 років щомісячно (а.с. 65).

ЛОВ ФСЗІ отримано відповідь Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 15.07.2020 № 13/04-1595, згідно з якою від ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" протягом 2017, 2018, 2019 років не надходила інформація про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)». Замовлень до Сєвєродонецького міського центру зайнятості на професійне навчання або підготовку осіб з інвалідністю від ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" не було (а.с. 66).

За несвоєчасну сплату ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" адміністративно-господарських санкцій за 2018 рік ЛОВ ФСЗІ нараховано підприємству пеню в сумі 4107,12 грн, про що зазначено у розрахунку суми позову, пред`явленого щодо стягнення заборгованості зі сплати адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю (а.с. 83).

Спірним у даній справі є правомірність стягнення з відповідача на користь позивача адміністративно-господарської санкції за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році 43613,33 грн. (сорок три тисячі шістсот тринадцять гривень 33 копійки) та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарської санкції за невиконання нормативу створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році, яка нарахована за період з 16 квітня 2019 року по 29 липня 2020 року у розмірі 4107,12 грн. (чотири тисячі сто сім гривень 12 копійок).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Щодо доводів апелянта стосовно порушення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

За унормуванням ч.ч. 1-2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (ч. 6 ст. 161 КАС України).

28.08.2020 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якого останній послався на те, що 06.07.2020 відповідач подав на адресу позивача заяву про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів від 03.07.2020. Також відповідач в день подання вищевказаної заяви надав звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік від 03.07.2020 за встановленою формою № 10-ПІ. Тобто, позивач до 06.07.2020 року не міг знати про наявність та розмір адміністративно-господарської санкції, обчисленої та нарахованої відповідачем у звіті № 10-ПІ.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що заяву про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів від 03.07.2020 ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" подало до ЛОВ ФСЗІ 06.07.2020. Того ж дня відповідачем було подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік від 03.07.2020 за встановленою формою № 10-ПІ (а.с. 58, 63).

За довідкою ЛОВ ФСЗІ від 06.07.2020 № 572 про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" зареєстровано в ЛОВ ФСЗІ 06.07.2020 за № 44/129/998 (а.с. 62).

Таким чином, оскільки ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" перебуває на обліку в ЛОВ ФСЗІ лише з 06.07.2020, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік від 03.07.2020 за встановленою формою № 10-ПІ до позивача було подано також лише 06.07.2020, до цього часу відповідач не перебував на обліку у позивача, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позивач з поважних причин був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з вимогами про стягнення адміністративно-господарської санкції за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році та пені за порушення термінів такої сплати.

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити позивачу пропущений з поважних причин строк звернення до адміністративного суду.

За змістом пунктів першого та п`ятого Положення про Фонд соціального захисту інвалідів (затверджене наказом Міністерства соціальної політики України 14.04.2011 року № 129) Фонд соціального захисту інвалідів (далі - Фонд) є бюджетною установою, діяльність якої спрямовується, координується та контролюється Міністерством соціальної політики України.

Фонд відповідно до покладених на нього завдань: координує та контролює роботу територіальних відділень Фонду соціального захисту інвалідів, у тому числі щодо: зокрема, збору сум адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів; обліку зазначених сум адміністративно-господарських санкцій та пені і використання шляхом надання фінансової допомоги, цільової позики, дотацій на створення спеціальних робочих місць для працевлаштування інвалідів, забезпечення функціонування всеукраїнських, державних, міжрегіональних центрів професійної реабілітації інвалідів і державних центрів соціальної реабілітації дітей-інвалідів, фінансування заходів, спрямованих на фізкультурно-спортивну реабілітацію інвалідів, фінансування витрат на професійну підготовку, підвищення кваліфікації та перепідготовку інвалідів та інші заходи, визначені законом.

За приписами статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21 березня 1991 року № 875-12 (надалі - Закон України № 875), саме Фонду соціального страхування захисту інвалідів надано право на стягнення санкцій за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Стаття 19 Закону № 875 встановлює для підприємств (об`єднань), установ і організацій (далі підприємства) нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів: для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Правилами статті 20 Закону № 875 окреслено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (стаття 18 Закону № 875-ХІІ).

Статтею 18-1 Закону № 875-ХІІ встановлено: державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Таким чином, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Частина 4 статті 20 Закону № 875 передбачає, що адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

За п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою КМ України від 31.01.2007 року № 70 Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Датою надходження звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів вважається дата подання роботодавцем звіту до відділення Фонду, а у разі надсилання його поштою - дата на поштовому штемпелі.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 затверджені форми звітності № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) та Порядок її подання (далі наказ № 316).

Підпунктом 1.1. п. 1 наказу № 316 затверджена форма звітності № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії); пп.1.2. п.1 цього наказу затверджений Порядок подання форми звітності № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії).

З тексту п. 5 розділу І Загальні положення Порядку подання форми звітності № 3-ПН вбачається, що форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

У розділі ІІ Порядок заповнення розділу І форми № 3-ПН форми відображаються основні дані про вакансії: - порядковий номер запису. Під одним порядковим номером наводяться дані про загальну кількість вакансій за однойменними професіями з однаковими даними щодо оплати праці та місця проведення робіт. В інших випадках дані про вакансії відображаються під окремими порядковими номерами; - найменування професії (посади) відповідно до чинного Національного класифікатора України Класифікатор професій; - кількість вакансій; - розмір заробітної плати з урахуванням основної заробітної плати, премій, надбавок, інших заохочувальних і компенсаційних виплат; - зазначається виключно розмір основної заробітної плати; - місце проведення робіт (область, район, місто, район у місті, селище, село); - робиться запис так, якщо у розділі ІІ форми № 3-ПН надано додаткові коментарі, або запис н, якщо таких коментарів не надано, та за необхідності зазначаються категорії таких громадян, (в тому числі особи з інвалідністю), що визначено пп.3.1.3. п.3.1. Порядку заповнення форми звітності № 3-ПН.

Системний аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:

- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю інформацію у порядку, передбаченому Законом України Про зайнятість населення та наказом № 316;

- звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Законом України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні та порядком № 70;

- у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" згідно з Порядком подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 05 грудня 2016 року № 1476) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2013 року за № 988/23520, не подавало протягом 2018 року до центру зайнятості звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» для працевлаштування осіб з інвалідністю (а.с. 66).

При цьому відповідач протягом 2017 2019 років за інформацією ГУ ДПС у Луганській області звітував про суми нарахованої заробітної плати та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 29).

За розрахунком позивача відповідач повинен був працевлаштувати у 2018 році одну особу з інвалідністю, фактично не було працевлаштовано жодної особи з інвалідністю, тому підприємство відповідача мало перерахувати адміністративно-господарські санкції за нестворені робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2018 рік у сумі 43613,33 грн. (а.с. 84).

Приписами Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.2007 № 223 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 травня 2007 р. за № 552/13819 за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій відповідачу нараховано пеню за період з 16.04.2020 по 29.07.2020 у сумі 4107,12 грн.

Розмір адміністративно-господарських санкцій та пені сторонами не оспорюється та є математично правильним.

Пояснення апелянта, в яких останній вказує на те, що з 2014 року у зв`язку з проведенням антитерористичної операції та окупацією м. Первомайськ ТОВ «АСН ТРАНСКОМПАНІ» втратило контроль над своїми активами (майном, документами), які залишились в м. Первомайськ, фактично призупинило свою діяльність та було перереєстровано на підконтрольній Україні території за новою юридичною адресою у м. Сєвєродонецьк не спростовує необхідність відповідача подавати протягом 2018 року до центру зайнятості звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відомостями Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджена реєстрація відповідача 20.02.2013 року за місцезнаходженням м. Сєвєродонецьк з 2015 року.

Як вже зазначалось, 03.07.2020 ТОВ "АСН ТРАНСКОМПАНІ" подало до ЛОВ ФСЗІ звіт від 03.07.2020 про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік, в якому зазначило середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу за рік - 15 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, - 0 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні 0 осіб; фонд оплати праці штатних працівників (тис. грн) 654,2 грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника (грн) 43613,26 грн.; сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштуванням інвалідів 43613,26 грн. (а.с. 63).

Разом з тим, за розрахунком позивача відповідач повинен був працевлаштувати у 2018 році одну особу з інвалідністю, але фактично не було працевлаштовано жодної особи з інвалідністю.

Інші пояснення відповідача не відносяться до предмету спору у справі № 360/2941/20.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Частиною 1 статі 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСН Транскомпані» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 р. залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 р. у справі № 360/2941/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 27 січня 2021 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв