Справа № 620/5664/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року Чернігів Справа № 620/5664/20

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.02.2019 №5, яким нараховано грошове зобов`язання з податків і зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2 900,93 грн, з них 2 320,74 грн основного зобов`язання, 580,19 грн штрафних санкцій; податкового повідомлення-рішення від 08.02.2019 № 5, яким нараховано грошове зобов`язання за платежем військовий збір загальну суму 290,09 грн, з них 232,07 грн основного зобов`язання, 58,02 грн штрафних санкцій; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 08.02.2019 №5 на суму 5 368,65 грн та штрафні санкції в сумі 1610, 60 грн; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2019 №Ф-5 в сумі 5368,65 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачем вказано, що податковим органом, в ході перевірки помилково було виявлені порушення, а саме заниження доходу за 2015 рік на суму 15471,60 грн. Податковий інспектор посилаючись на звітність контрагента ТОВ «Автологістик», а саме 1-ДФ, зараховує цю суму до його доходу, в той час, як цю суму ТОВ «Автологістик», перерахувало на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ), згідно платіжного доручення №1011 від 20 лютого 2015 року. Також наголошує на тому, що ОСОБА_2 цю суму задекларувала та сплатила податок у розмірі 5% за перший квартал 2015 року. Крім цього, ТОВ «Автологістик» не є податковим агентом позивача.

Ухвалою судді від 30.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також встановлено відповідачу 15-дений строк з дня вручення вказаної ухвали для надання відзиву на позов.

У встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем до позовної заяви додано акт здачі-прийому робіт (надання послуг) №9 відповідно до змісту якого в реквізитах сторін вказані саме реквізити позивача - «ФОП ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ». Також в графі, де зазначається підпис та печатка стоїть саме підпис позивача та його печатка, а будь-яких коригувань податкового розрахунку форми 1-ДФ протягом 2015 року, в тому числі за 1 квартал 2015 року ТОВ «Автологістик» не здійснювало.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_2 , з 30.05.2011 по даний час зареєстрований, як ФОП управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради та перебуває на податковому обліку з вищезазначеного часу. Система оподаткування загальна, вид господарської діяльності - вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).

З 28.12.2018 по 04.01.2019 працівниками податкових органів було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності позивача щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 13.12.2016 та щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.05.2011 по 13.12.2016.

14.01.2019 за результатами перевірки було складено акт та встановлено порушення:

ст.164, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, занижена сума доходу, виплачену ТОВ «Автологістик», на користь позивача та відображену в податковій звітності за ознакою доходу «157» (дохід, виплачений самозайнятій особі) протягом 2015 року в розмірі 15471,60 грн.

п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, занижено оподатковуваний дохід, виплачений ТОВ «Автологістик», на користь позивача та відображений в податковій звітності за ознакою доходу «157» (дохід, виплачений самозайнятій особі) протягом 2015 року в розмірі 15471,60 грн.

Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки - 2320,74 грн.

пп.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п.п.2 п.5 розділу 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінанссів України від 20.04.2015 №449, а саме занижена сума доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску та мінімального страхового внеску в розмірі 15471,60 грн. за 2015 рік.

пп.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме занижено суму единого соціального внеску за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в розмірі 5368,65 грн.

Донараховано єдиного соціального внеску, нараховано з чистого оподатковуваного доходу, у розмірі 34,7%, за 2015 рік - 5368,65 грн.

п.п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, а саме занижено суму військового збору від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік на 15471,6 грн.

Донараховано військового збору від здійснення підприємницької діяльності - 232,07 грн.

З урахуванням результатів перевірки та встановлених порушень, відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення:

від 08.02.2019 №5, яким нараховано грошове зобов`язання з податків і зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2900,93 грн, з них 2320,74 грн основного зобов`язання, 580,19 грн штрафних санкцій;

від 08.02.2019 №5, яким нараховано грошове зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 290,09 грн, з них 232,07 грн. основного зобов`язання, 58,02 грн штрафних санкцій.

Окрім цього, на підставі вказаного акту перевірки від 14.01.2019 було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 08.02.2019 №5 на суму 5368,65 грн та штрафні санкції в сумі 1610, 60 грн та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2019 №Ф-5 в сумі 5368,65 грн.

30.01.2019 позивачем було подане заперечення на акт перевірки, проте відповідач зробив висновок, що заперечення не є достатньо обґрунтованими та залишив акт без змін надавши лист від 08.02.2019 №1498/ФОП/25-01-13-05-18.

Не погоджуючись з висновками Акту від 14.01.2019 позивач подав скаргу, яку рішенням від 12.04.2019 залишено без розгляду.

Позивач вважає висновку відповідача помилковими, а рішення прийняті за результатами перевірки протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Даючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до п.75.1. ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За змістом пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до п.177.2 ст.177 та п.178.3 ст.178 цього Кодексу.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Пунктом 164.3 ст.164 Податкового кодексу України визначено, що при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування встановлений ст.177 Податкового кодексу України.

Також п.177.1 та п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України визначено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п.167.1 ст.167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Перелік витрат, дозволений для віднесення фізичними особами- підприємцями до витратної частини обліку, встановлений п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

При цьому, згідно п.16.1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір у розмірі 1,5 відсотків об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до пп.161.1.1 п.161.1 ст.161 Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені п.162.1 Податкового кодексу України, а саме фізична особи - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Підпунктом 61.1.5 п.161.1 ст.161 Податкового кодексу України визначено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені ст.171 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54,3.4, 54,3.5, 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Підпунктом 4 ч.1 ст.4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно ч.2 ст.9 Закону №2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 3 ст.9 Закону №2464 визначено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.7, 8, 11, ст.9 Закону №2464 єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно- правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ст.25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Отже, єдиний внесок повинен сплачуватись із тієї суми доходу, з якої сплачується податок на доходи фізичних осіб.

Судом встановлено, що податковим органом, в ході перевірки були виявлені порушення, а саме заниження доходу за 2015 рік на суму 15471,60 грн. Податковий інспектор посилаючись на звітність контрагента ТОВ «Автологістик», а саме фору №1-ДФ, зарахував суму у розмірі 15471,60 грн до доходу позивача, що стало наслідком винесення оскаржуваних рішень.

Проте, суд не погоджується з таким висновком відповідача, оскільки, як убачається з матеріалів справи, сума у розмірі 15471,60 грн була перерахована на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ), згідно платіжного доручення від 20.02.2015 №1011, що також підтверджується випискою по рахунку ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ) (а.с.36 на звороті), яка задекларована останньою та сплачена. Зазначена обставина відповідачем не спростована.

Щодо тієї обставини, що в реквізитах сторін акту здачі-прийому робіт (надання послуг) №9 вказані саме реквізити позивача - «ФОП ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 », а в графі, де зазначається підпис та печатка, стоїть підпис позивача та його печатка, а будь-яких коригувань податкового розрахунку форми №1-ДФ протягом 2015 року, в тому числі за 1 квартал 2015 року ТОВ «Автологістик» не здійснювало, суд оцінює критично, оскільки обов`язок щодо сплати податків з отриманої суми коштів у розмірі 15471,60 грн покладається саме на ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ), а недоліки в оформленні первинних документів не можуть свідчити про отримання саме позивачем цієї суми коштів. Крім того, варто звернути увагу, що ТОВ «Автологістик» було ліквідовано 25.10.2016, про що зазначається в безкоштовному запиті з сайту Міністерства юстиції України, а отже виправити зазначену помилку не вбачається за можливе.

Суд звертає увагу, що податкове зобов`язання виникає із суми отриманого доходу, що прямо визначено п.177.1 та п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України та ч.3 ст.9 Закону №2464, а оскільки такий дохід у позивача був відсутній, тому обов`язок сплати податку у нього не виникає. В той же час, як було встановлено з платіжного доручення від 20.02.2015 №1011, у 1 кварталі 2015 року на суму коштів у розмірі 15471,60 грн податкове зобов`язання виникло ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ).

З огляду на вказане, суд вважає, що відповідачем помилково зроблено висновок про порушення позивачем податкового законодавства, що стало наслідком винесення протиправних податкових повідомлень-рішень, і як наслідок, винесення, як похідних, рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу (недоїмки), які також є протиправними, а отже, всі рішення належить скасувати.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 132, 134,139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 08.02.2019 № 5 та від 08.02.2019 №5.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 08.02.2019 №5.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Чернігівській області про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2019 №Ф-5.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління ДФС у Чернігівській області (вул.Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ).

Повне рішення суду складено 27.01.2021.

Суддя Л.О. Житняк