Справа № 320/411/21
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 січня 2021 року м. Київ Справа № 320/411/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуПублічного акціонерного товариства "Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі"
доГоловного управління ДПС у Київській області
провизнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі" (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги відповідача від 09.06.2020 № Ю-1451-17 про сплату боргу (недоїмки).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Цією ж статтею встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, згідно з приписами статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, який є спеціальним законом у сфері забезпечення збору та обліку єдиного внеску, у разі, якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

Судом встановлено, що вимога № Ю-1451-17 про сплату боргу (недоїмки), яку позивач просить визнати протиправною та скасувати, винесена контролюючим органом 09.06.2020.

Водночас з даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 05.01.2021 (відбиток календарного штемпеля підприємства поштового зв`язку на конверті від 05.01.2021), тобто з порушенням спеціального десятиденного строку звернення до суду з позовом щодо оскарження рішень територіального органу доходів і зборів, визначеного статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI.

З огляду на наведені вище обставини позивачем подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку, в якій зазначено, що він неодноразово звертався до суду з позовами, схожими за змістом.

Так, представник позивача зазначає, що вперше до суду з аналогічними позовними вимогами позивач звернувся у серпні 2020 року (адміністративна справа № 320/7486/20).

При цьому з даних автоматизованої системи КП «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 в адміністративній справі № 320/7486/20 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Гірничовидобувний і каменеобробний комбінат "Біличі" залишено без руху з підстав пропуску спеціального десятиденного строку звернення до суду з позовом щодо оскарження наведеної вище вимоги, а ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 - повернуто позивачу позовну заяву на підставі пункту 2 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з поданням позивачем заяви про її відкликання до відкриття провадження в адміністративній справі.

У жовтні 2020 року позивач повторно звернувся до Київського окружного адміністративного суду з аналогічним за змістом позовом (справа № 320/9485/20, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом).

При цьому суд звертає увагу на те, що правом на оскарження ухвали Київського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви від 25.11.2020 в адміністративній справі № 320/9485/20 в апеляційному порядку позивач не скористався.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

У свою чергу невиконання позивачем вимог ухвали, якою позовну заяву залишено без руху, та його звернення до суду із заявою про відкликання адміністративного позову до відкриття провадження у справі не можуть розглядатися судом як поважна причина пропуску строку звернення з даним адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають йому вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Крім того, судом також встановлено, що вперше із позовною заявою аналогічного змісту позивач звернувся вже з пропуском процесуального строку.

Суд наголошує, що інститут строків в адміністративному процесі покликаний дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин та сприяти досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулювати учасників адміністративного процесу добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки.

Зважаючи на те, що будь-яких належних та допустимих доказів неможливості позивача звернутися до суду з даним позовом у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано, суд вважає, що підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, у тому числі зазначені ним у позовній заяві, не є достатніми для поновлення такого строку.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено обов`язок позивача долучати до позовної заяви документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень або юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" 15.12.2020 № 1082-IX, при зверненні до суду з даним позовом розмір судового збору повинен складати 5313,16 грн.

Як встановлено судом, в якості виконання позивачем вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України ним надано суду платіжне доручення від 19.08.2020 № 226 про сплату судового збору у розмірі 5313,16 грн.

Разом з тим, згідно з даними автоматизованої системи КП «Діловодство спеціалізованого суду» платіжне доручення від 19.08.2020 № 226 про сплату судового збору у зазначеному вище розмірі вже було приєднано позивачем в якості доказу сплати ним судового збору за подання іншої позовної заяви (адміністративна справа № 320/7486/20).

За таких обставин, вказане платіжне доручення не може вважатись доказом сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: оригіналу платіжного документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 5313,16 грн за подання даного адміністративного позову; доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом, не зазначених позивачем у позовній заяві.

Враховуючи викладене, керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.