Справа № 440/4893/20
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 р.Справа № 440/4893/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника відповідача Каунова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 19.10.20 року по справі № 440/4893/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський машинобудівний завод"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішенння,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2020 року позивач, приватне акціонерне товариство "Полтавський машинобудівний завод" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення від 26.02.2020 № 5 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що не є рекламодавцем, виробником чи розповсюджувачем реклами в розумінні Закону України "Про рекламу", оскільки товариством не надаються послуги діагностики, частина приміщення, в якій здійснюється діагностика, передано в оренду згідно договору оренди приміщення № 03-06 від 23.02.2016.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Полтавський машинобудівний завод" до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 26.02.2020 № 5 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що до позивача, як до розповсюджувача реклами була направлена вимога про надання документів щодо вартості розповсюдження реклами, оскільки реклама розміщена на фасаді будинку приміщення ПРАТ ПОЛТАВАМАШ. Позивач інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами не надав.

Відповідач наголошує, що позивач перешкоджав здійсненню державного контролю щодо розгляду справи про порушення законодавства про рекламу надавши договір оренди приміщення з заретушованим текстом, тобто позивачем не надано доказів, що він не є рекламодавцем, виробником чи розповсюджувачем реклами.

Відповідач зазначає, що оскільки він неодноразово звертався до позивача з вимогою надати необхідні документи щодо розгляду справи за ознаками порушення законодавства про рекламу (оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені копії свідоцтва про державну реєстрацію, макету замовлення, документальне підтвердження вартості виготовлення та (або) розповсюдження реклами договори, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи), дозвіл на розміщення реклами, що підтверджується листами в матеріалах справи від 03 лютого 2020 року № 01-27/05.3/725, від 26 лютого 2020 року №01-2/5.3.1416, від 26 березня 2020 року №01-27/05.03/2147.

Відповідач листом від 26.02.2020 вих-01-27/05.3/1411 звертався до КП Полтава Сервіс Полтавської міської ради з проханням надати інформацію з приводу наявності дозволу на розміщення рекламного засобу зовнішньої реклами, а саме: найменування суб`єкта господарювання, якому надано дозвіл на розміщення вказаного рекламного засобу та адресу здійснення господарської діяльності.

КП Полтава-сервіс ПМР листом від 05.03.2020 року №675 повідомив Головне управління, що для оформлення дозвільних документів власник спеціальної конструкції -ПрАТ Полтавамаш (медпункт) УЗД Ультразвукове дослідження дорослих і дітей. Консультатавний прийом у лікарів за адресою: м. Полтава, вул.. Маршала Бірюзова, 27 не звертався.

Крім того, додаткову угоду № 2 від 01.05.2016 року позивачем взагалі не було надано на безліч листів (вимог) Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, для розгляду справи про порушення - законодавства про рекламу, що підтверджує законність прийняття рішення № 5 від 26 лютого 2020 року.

Отже, на думку відповідача, рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 26 лютого 2020 року № 5 винесено правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач не скоритсувався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзиву на ппеляційну скаргу відповідача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що приватне акціонерне товариство "Полтавський машинобудівний завод" (ідентифікаційний код 14307417) зареєстроване як юридична особа 29.07.1994, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Приватне акціонерне товариство "Полтавський машинобудівний завод" є власником промислових будівель і споруд, що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд 27, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 04.09.2020 №222698770.

30.01.2020 посадовою особою Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області начальником відділу контролю за рекламою, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю Пановою О.Л. складено протокол №3 про порушення законодавства про рекламу щодо змісту реклами, у якому зазначено, що реклама лікарських засобів, медичних виробів та методів профілактики, діагностики, лікування і реабілітації повинна містити текст попередження такого змісту: "Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я", що повинно займати не менше 15 відсотків площі всієї реклами, чим порушено частину 4 статті 21 Закону України "Про рекламу" від 03.07.1996 №270/96-ВР. У протоколі вказано, що реклама розміщена на фасаді будинку ПрАТ "Полтавамаш" за адресою: вул. М.Бірюзова, 27, м. Полтава /а.с. 50/.

31.01.2020 на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу №3 від 30.01.2020 та доданих матеріалів начальником ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області Пікулем Г.І. прийнято рішення №3 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу щодо реклами методів діагностики, які надаються медпунктом ПрАТ "Полтавамаш" наступного змісту: "УЗД Ультразвукове дослідження дорослих і дітей. Консультативний прийом у лікарів" за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами, а саме, реклама лікарських засобів, медичних виробів та методів профілактики, діагностики, лікування і реабілітації повинна містити текст попередження такого змісту; "Самолікування може бути шкідливим для вашого здоров`я", що повинно займати не менше 15 відсотків площі всієї реклами, чим порушено ч. 4 ст. 21 Закону України "Про рекламу" від 03.07.1996 №270/96-ВР. /а.с. 52/.

04.02.2020 до ПрАТ "Полтавамаш" надіслано рекомендований лист ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 03.02.2020 вих. № 01-27/05.3/725 з вимогою надати до 25.02.2020 оригінал (для огляду) та належним чином засвідчені копії свідоцтва про державну реєстрацію, макету замовлення, документальне підтвердження вартості виготовлення та (або) розповсюдження реклами (договори, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи), дозвіл на розміщення реклами. А також повідомлено, що розгляд справи про порушення вимог законодавства про рекламу відбудеться 25 лютого 2020 року о 10:00 в приміщенні ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області за адресою: 36020, м. Полтава, вул. Воскресенський узвіз, 7 /а.с. 53/.

ПрАТ "Полтавамаш" листом від 24.02.2020 №60/58 позивача повідомлено, що УЗД не є власністю та/або структурним підрозділом ПрАТ "Полтавамаш", медпунктом товариства не надаються послуги діагностики, частина приміщення, в якій здійснюється діагностика товариством передано в оренду, у зв`язку з чим ПрАТ "Полтавамаш" позбавлено можливості надати витребувану інформацію і не є порушником законодавства про рекламу /а.с. 56/.

За змістом протоколу №11 від 25 лютого 2020 року засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу /а.с. 59/ вирішено прийняти рішення про накладення штрафу на ПрАТ "Полтавамаш" за неподання інформації щодо вартості виготовлення та розповсюдження реклами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними повноважень, відповідно до частини 6 статті 27 Закону України "Про рекламу".

26 лютого 2020 року начальником Головного управління Пікулем Г.І. винесено рішення №5 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким встановлено порушення частини 6 статті 27 Закону України "Про рекламу", а саме: неподання інформації, щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, органу державної влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ним передбачених Законом України "Про рекламу" повноважень, та на підставі статті 27 Закону України "Про рекламу" вирішено накласти на ПрАТ "Полтавамаш" штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 грн. /а.с. 61/.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ "Полтавамаш" не є рекламодавцем, виробником чи розповсюджувачем спірної реклами в розумінні Закону України "Про рекламу", відтак не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами визначено відповідно до Закону України "Про рекламу" (надалі - Закон).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону цей Закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються.

У свою чергу, реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Частиною третьою статті 7 Закону визначено, що реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності.

За приписами частини першої статті 8 Закону у рекламі забороняється, зокрема, вміщувати твердження, які є дискримінаційними за ознаками походження людини, її соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, освіти, політичних поглядів, ставлення до релігії, за мовними ознаками, родом і характером занять, місцем проживання, а також такі, що дискредитують товари інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, серед іншого, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

При цьому, органам у справах захисту прав споживачів не надано право здійснювати планові та позапланові заходи державного нагляду: перевірки, ревізії, огляди, обстеження та інші подібні дії.

Посадові особи Держпродспоживслужби та її територіальні органи, які розглядають справу про порушення законодавства про рекламу, мають право лише на отримання документів, усних чи письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також іншої інформації, яка стосується порушень законодавства про рекламу.

Питання накладення уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) врегульовано Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 (надалі - Порядок № 693).

Відповідно до п. 2 Порядку № 693 у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма кореспондується також з частиною сьомою статті 27 Закону.

Відповідно до абзацу 1 частини першої, частин п`ятої-сьомої статті 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до пунктів 9,11,12,16 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

За змістом частини другої статті 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні:

у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами;

у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом;

у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами;

у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Колегія суддів звертає увагу, що суб`єктом відповідальності за розповсюдження реклами може бути дві категорії осіб: 1) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами; 2) рекламодавці, винні у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в активних діях - розповсюджені або розміщенні реклами. При цьому для притягнення особи до відповідальності повинно бути доведено, що саме вона вчинила ці дії.

Позивач наполягає на тому, що він не є рекламодавцем, виробником чи розповсюджувачем реклами в розумінні Закону України "Про рекламу", оскільки товариством не надаються послуги діагностики, частина приміщення, в якій здійснюється діагностика, передано в оренду.

З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2016 між ПАТ "Полтавамаш" (Орендодавець) та ПП "Максімед плюс" укладено договір оренди приміщення № 03-06 від 23.02.2016.

Згідно із пунктом 1.1 договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування кабінет на території медичного пункту загальною площею 20,00 кв. м., розташованого за адресою: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 27, яке належить Орендодавцю на праві власності /а.с. 16/.

Відповідно до пункту 9.1 договір діє з 01 березня 2016 року по 01 березня 2017 року. Договір автоматично пролонгується на кожен календарний рік.

Додатковою угодою № 2 від 01.05.2016 до договору оренди № 03-06 від 23.02.2016 пункт 1 вказаного договору оренди доповнено пунктом 1.2 наступного змісту: 1.2 Орендодавець не заперечує проти розміщення Орендарем реклами на зовнішній поверхні будівлі ПрАТ "Полтавамаш" та не несе відповідальності у разі порушення Орендарем законодавства про рекламу".

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивач не є власником рекламної конструкції та не вчиняв дій щодо її розміщення.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про надання позивачем договору оренди приміщення із заретушованим текстом та перешкоджанням здійсненню відповідачем державного контролю колегія суддів зазначає, що вказані документи були надані позивачем в обґрунтування пояснень з приводу об`єктивної неможливості надати інформацію щодо вартості реклами, яку вони не замовляли та не розміщували. Доказів про те, що відповідач звертався до позивача із запитом щодо надання інформації про орендаря приміщення та власника рекламної конструкції, суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що ПрАТ "Полтавамаш" не є рекламодавцем, виробником чи розповсюджувачем спірної реклами в розумінні Закону України "Про рекламу", відтак не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу".

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 11.11.2019 у справі № 826/4358/18.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 26.02.2020 № 5 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу винесено протиправно та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим позовні вимоги ПрАТ "Полтавамаш" підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року по справі № 440/4893/20 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року по справі № 440/4893/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 28.01.2021 року