Справа № 240/9076/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9076/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Липа Володимир Анатолійович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

28 січня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо непроведення 12.12.2019 повного розрахунку при звільненні, відповідно до вимог чинного законодавства;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області у відповідності до наказу №251 о/с від 12.12.2019 недоплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» в сумі 9457,59 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 14 вересня 2020 року у зв"язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області та відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 12.12.2019 №251 о/с з 12 грудня 2019 року звільнений зі служби в поліції за п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Вказаним наказом визначено вислугу років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, яка складає 16 років 03 місяці 11 днів.

23.12.2019, при отриманні грошового забезпечення, позивач з`ясував, що одноразова грошова допомога була виплачена не у повному обсязі, у зв`язку з чим, у подальшому звернувся до відповідача щодо проведення остаточного розрахунку при звільненні.

Листом від 19.06.2020 №П-18/29/105/05-2020 ГУНП в Житомирській області повідомило позивача про те, що платіжним дорученням №5655 на картковий рахунок позивача в АТ КБ "Приватбанк" 23 грудня 2019 року було перераховано грошове забезпечення за один день служби в поліції та одноразову грошову допомогу при звільненні. На виконання Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при звільненні з органів внутрішніх справ через скорочення штатів позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога на загальну суму 9457,50 грн. У зв`язку із скасуванням, згідно судових рішень, наказу про звільнення через скорочення штатів та поновлення на службі в органах внутрішніх справ, позивач втратив право на одноразову грошову допомогу.

Позивач, вважаючи, що одноразова грошова допомога при звільненні не була виплачена у повному обсязі протиправно, звернувся до суду із вказаним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.2 ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки відповідне право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні гарантується чинним законом, а умови його реалізації позивачем дотримано.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками Житомирського окружного адміністративного суду. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Також в абзаці четвертому пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок № 393) зазначено, що за змістом якого військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Частина друга статті 9 цього Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» встановлює дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним у ній особам, зокрема, це особи, які мають право на пенсію та звільнені зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини за наявності вислуги років 10 років і більше.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №251 о/с від 12.12.2019 Головного управління Національної поліції в Житомирській області, позивач звільнений за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», за власним бажанням. Вислуга років на день звільнення складає у календарному обчисленні 16 років 03 місяці 11 днів.

Таким чином, підстава звільнення позивача зі служби в поліції та наявна вислуга років дає йому право на отримання спірної виплати. Тобто позивач має право на передбачену нормами частини другої статті 9 Закону № 2262-XII одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Поряд з цим, як слідує з листа ГУНП в Житомирській області №П-18/29/105/05-2020 від 19.06.2020, одноразова грошова допомога при звільненні з ГУНП в Житомирській області за власним бажанням, була нарахована позивачу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 16 років календарної служби в сумі 24300,00 грн. та виплачена з урахуванням отриманої одноразової грошової допомоги 9457,50 грн. при звільненні з УМВС України в Житомирській області.

Як слідує, із виписки АТКБ "Приватбанк" по картковому рахунку позивача та розрахункового листа за грудень 2019 року позивачу 23.12.2019 була виплачена вихідна допомога у розмірі 14842,50 грн.

Разом з тим, відповідач не надав жодних доказів виплати позивачу одноразової грошової допомоги при його звільненні 12.12.2020 зі служби в поліції в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення поліцейського за кожний повний календарний рік служби (16 років) на загальну суму 24300 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що згідно абзацу 7 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 всім особам, які звільняються з будь-якої служби повторно, тa будь-якими підставами, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги, оскільки вказана норма Постанови №393, вказує на те, що військовослужбовцям, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони і особам рядового і начальницького складу: які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

Тобто пункт 10 Постанови №393 від 17.07.1992 розмежовує службу поліцейських та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

На підставі наказу ГУ НП в Житомирській області №251 о/с від 12.12.2019 позивача звільнено зі служби в поліції за п.7 ч. 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) і він набув право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі ч.2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у розмірі 24300 грн.

Посилання у апеляційній скарзі про звільнення позивача з органів внутрішніх справ також не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки в таких випадках виплата одноразової грошової допомоги здійснюється іншим органом, за іншою підставою та в іншому розмірі, зокрема на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Колегія суддів звертає увагу, що звільнення позивача зі служби в поліції за п.7 ч. 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), не може вважатись повторним звільненням, як зазначає апелянт. Тому, питання щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 9457,50, що була здійснена Управлінням МВС України в Житомирській області, не може бути підставою для зменшення суми виплати одноразової грошової допомоги, право на яку він набув відповідно ч.2 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при звільненні з органів Національної поліції.

Як зазначено самим відповідачем, після скасування рішенням суду наказу про звільнення позивача органів внутрішніх справ через скорочення штатів, він втратив право на виплату одноразової грошової допомоги. Разом з тим, питання компенсації отриманої позивачем грошової допомоги в розмірі 9457,50 грн. не може бути вирішено за рахунок відрахування цієї суми під час виплати позивачу одноразової грошової допомоги при його звільненні 12.12.2020 зі служби в поліції.

Відтак, враховуючи наведені вище обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої ч.2 ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у повному обсязі. Відповідне право позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні гарантується чинним законом, а умови його реалізації позивачем дотримано.

Отже, за результатом апеляційного розгляду справи колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що дії відповідача у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирського окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.