Справа № 140/207/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/207/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши заяву представника третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору адвоката Кінах Яни Валеріївни про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу №58-ОТГ від 31.12.2020 року.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

26 січня 2021 року адвокатом Кінах Яною Валеріївною представником третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області вчиняти дії щодо передачі (відчуження) земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:1072; :00:001:0950; :00:001:0926, котрі є предметом спору в рамках даної справи.

- заборони Берестечківській територіальній громаді вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення з приводу земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0972; :00:001:1072; :00:001:0950; :00:001:0926, які були передані з державної власності Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області у комунальну у відповідності до наказу від 31 грудня 2020 року № 58-ОТГ;

- зупинення дії наказу від 31 грудня 2020 року № 58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі в комунальну власність земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0972; :00:001:1072; :00:001:0950; :00:001:0926;

- заборони реєструвати за собою право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0972; :00:001:1072; :00:001:0950; :00:001:0926, вчиняти поділ, об`єднання, зміну даних земельних ділянок до винесення рішення по даній справі, а також до моменту вирішення даного спору позивач не затвердить проект, який пройшов перевірку на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, які здійснюється саме на етапі погодження такого проекту, такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

Дана заява обґрунтована тим, що 23 грудня по 29 грудня 2020 року наказами Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №3-8231/15-20-СГ, №3-8253/15-20-СГ, №3-8273/15-20-СГ, №3-8239/15-20-СГ, третім особам, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору відмовлено у затвердженні документації із землеустрою. Разом з тим, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 31 грудня 2020 року № 58-ОТГ відбулась передача у комунальну власність Берестечківської територіальної громади земельних ділянок загальною площею 646,8497 га, згідно акту приймання - передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність. До даного наказу також був доданий додаток, в якому зазначений перелік земельних ділянок, які передаються в комунальну власність, зокрема серед яких є земельні ділянки третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору з кадастровими номерами :00:001:0972; :00:001:1072; :00:001:0950; :00:001:0926, по яких Головне управління видало неправомірні та незаконні накази, які оскаржуються в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1113 про «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» від 16 листопада 2020 року, пункту четвертого частини першої зазначено, що Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15 грудня 2020 р. документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.

Представник третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору звертає увагу, що його довірителі звернулися до Головного управління з усіма необхідними документами для затвердження документації із землеустрою до 15 грудня 2020 року.

Вважають, що дана передача земель створює загрозу, тому що до моменту вирішення даного спору треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору не затвердять проекти, які пройшли перевірку на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, які здійснюється саме на етапі погодження такого проекту, такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору. Відтак, вважають, що ефективний захист їхніх порушених прав у цій справі буде неможливим.

З наведених підстав просили заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною четвертою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії, 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

За приписами частин четвертої шостої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову, для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06 березня 2008 року №2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Суд також враховує принципи, викладені у Рекомендаціях NR (89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, де вказано, що рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта, його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 26.04.2019 у справі №826/16334/18.

Надаючи оцінку доводам, викладеним у заяві про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року в справі №140/207/21 вжиті заходи забезпечення щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1072, відтак в задоволенні заяви про забезпечення позову щодо такої ділянки слід відмовити.

Щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926 суд зазначає наступне.

Наказами, прийнятими Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області в період з 23 грудня по 29 грудня 2020 року, №3-8231/15-20-СГ, №3-8273/15-20-СГ, №3-8239/15-20-СГ ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовлено у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів Мервинської сільської ради Горохівського району з кадастровими номерами :00:001:0972;; :00:001:0950; :00:001:0926.

Разом з тим, 31 грудня 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області видано наказ №58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», яким передано Берестечківській територіальній громаді, в особі Берестечківської міської ради Горохівського району у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 646,8497 га, згідно акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність. В додатку до даного наказу зазначений перелік земельних ділянок, які передаються в комунальну власність, зокрема серед яких є земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926, по яким вказаним вище третім особам, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору відмовлено у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки.

Питання передачі земельних ділянок із державної до комунальної власності врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України № 1113 від 16.11.2020 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» (далі Постанова № 1113).

Вказаною Постановою, серед іншого, зобов`язано Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15 грудня 2020 р. документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України (пункт 4 Постанови № 1113).

З аналізу наведеної норми вбачається, що не підлягають до передачі у комунальну власність земельні ділянки документацію із землеустрою подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру до 15 грудня 2020 року.

Відтак, дата подачі третіми особами, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору документації із землеустрою на затвердження до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області має істотне значення як для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, так і для вирішення даної справи в цілому. Отже, дана обставина підлягає встановленню в ході розгляду справи.

Представник третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору стверджує, що проекти землеустрою щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926 подано на затвердження до 15 грудня 2020 року та на підтвердження вказаної обставини надає витяги з сайту із зазначенням дати реєстрації клопотань.

Водночас, наведене дає підстави для висновку, що оскаржуваний наказ Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 31 грудня 2020 року №58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі у комунальну власність Берестечківської ОТГ земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926 є підставою для подальшого вчинення дій щодо відчуження вказаної земельної ділянки на користь Берестечківської територіальної громади, в особі Берестечківської міської ради Горохівського району, яка набуде прав власника, тобто володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою.

Подання позову саме по собі не зупиняє дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень від 31 грудня 2020 року №58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі у комунальну власність Берестечківської ОТГ земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926, правову оцінку якому судом буде надано за результатами розгляду справи. Однак, зважаючи на те, що оскаржуване рішення є підставою для вчинення дій щодо передачі вказаних земельних ділянок Берестечківській територіальній громаді, в особі Берестечківської міської ради Горохівського району у комунальну власність, то, на думку суду, невжиття заходів забезпечення позову шляхом: заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області вчиняти дії щодо передачі (відчуження) земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926 Берестечківській територіальній громаді та зупинення дії наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 31 грудня 2020 року № 58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі в комунальну власність земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926 до вирішення спору судом призведе до неможливості ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, за захистом яких вони звернулися до суду та призведе до можливості настання негативних наслідків для них.

Суд також зазначає, що правомірність оскаржуваного рішення буде перевірена за наслідками розгляду по суті адміністративної справи про визнання його протиправним та скасування. Заборона відповідачу вчиняти дії щодо передачі (відчуження) земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926 Берестечківській територіальній громаді та зупинення дії наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 31 грудня 2020 року № 58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі в комунальну власність земельних ділянок із зазначеними кадастровими номерами, жодним чином не скасовує оскаржуваного рішення, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову, недопущення настання негативних наслідків для третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі. При цьому такі заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову.

При цьому судом враховано, що приписами Постанови № 1113 передбачено виключення щодо передачі окремих категорій земельних ділянок з державної власності в комунальну, тобто зобов`язання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру щодо передачі земельних ділянок не є безумовним та всеохоплюючим.

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні «Дорани проти Ірландії» від 31.07.2003 Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у вищевказаних рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Враховуючи вищевказані норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що порушення права третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на отримання земельної ділянки внаслідок ймовірно неправомірних дій відповідача, є необхідними підставами, які свідчать про обґрунтованість і адекватність вимог заявників щодо забезпечення позову в частині заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області вчиняти дії щодо передачі (відчуження) земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926 Берестечківській територіальній громаді та шляхом зупинення дії наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 31 грудня 2020 року № 58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі в комунальну власність земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926 до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Крім того, у разі невжиття вказаних заходів забезпечення позову ймовірне настання негативних наслідків, для виправлення яких заявникам буде необхідно докласти значних зусиль у випадку задоволення судом адміністративного позову в подальшому.

В свою чергу, забезпечення позову на час судового розгляду справи забезпечить тимчасовий захист прав третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору до остаточного вирішення даного спору, що відповідає суті інституту забезпечення позову.

Щодо вимог третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору забезпечити позов шляхом заборони Берестечківській територіальній громаді вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення з приводу земельних ділянок, які були передані з державної власності ГУ Держгеокадастру у Волинській області у комунальну у відповідності до наказу від 31 грудня 2020 року № 58-ОТГ та заборони реєструвати за собою право власності на земельні ділянки, вчиняти поділ, об`єднання, зміну даних земельних ділянок до винесення рішення по даній справі, то такі вимоги не підлягають до задоволення, оскільки виходять за межі позовних вимог, а відтак є неспівмірними з правами, про захист яких вони просять.

Керуючись статтями 150-151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору адвоката Кінах Яни Валеріївни про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області вчиняти дії щодо передачі (відчуження) земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926 Берестечківській територіальній громаді до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Зупинити дію наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 31 грудня 2020 року № 58-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі в комунальну власність земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:001:0972; :00:001:0950; :00:001:0926 до набрання рішенням у даній справі законної сили.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Роз`яснити учасникам справи, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.Я. Ксензюк