Справа № 480/4117/20
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 р. Справа № 480/4117/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Бартош Н.С. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, м. Суми по справі № 480/4117/20

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі- відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області щодо неподання Міністерству внутрішніх справ України документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області подати до Міністерства внутрішніх справ України документи про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області щодо неподання Міністерству внутрішніх справ України документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області подати до Міністерства внутрішніх справ України документи про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що після первинного встановлення інвалідності минуло більше ніж два роки. Також апелянт зазначає, що відповідно до довіки від 03.12.2018 року № 07-10/1530 Управління праці та соціального захисту населення Буринської РДА Сумської області та довідки Сумської обласної дирекції НАСК "Оранта" від 06.12.2018 № 1890-02-05/1133, позивачу вже було здійснено компенсаційні виплати у 2003 році (після отримання третьої групи інвалідності) та у 2018 році (після отримання другої групи інвалідності).

Заперечень на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № 98/8327 (а.с. 7), посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_1 (а.с. 6), посвідченням інваліда війни серії НОМЕР_2 (а.с. 3).

Згідно з випискою з акту огляду МСЕК від 13.11 2018 ОСОБА_1 при повторному огляді 02.11.2018 було встановлено ІІ групу інвалідності, відсоток втрати працездатності становить 80 % у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків (а.с. 8-9).

Згідно експертного висновку № 12 Обласної експертної ради при ВЛК ГУМВС України в Сумській області визначено, що захворювання пенсіонера ОСОБА_1 пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та пов`язане з виконанням службових обов`язків (а.с. 10).

26.05.2020 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності (а.с. 13). До вказаної заяви позивач додав копії відповідних документів, а саме: паспорту та реєстраційного номера облікової картки платника податків, довідки про реєстрацію місця проживання, довідки до акту МСЕК про встановлення 2 групи інвалідності, виписки до акту МСЕК, посвідчення інваліда 2 групи, посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС Копія посвідчення пенсіонера МВС України Копія довідки від 05.10.1990, експертного висновку.

Листом від 10.06.2020 № 33/О-12лк відповідач повідомив позивача, що 31 жовтня 2015 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок). Відповідно до цієї постанови змінено умови призначення одноразової грошової допомоги у випадках повторних оглядів МСЕК. Так, пунктом 4 Порядку (далі - Порядок) визначено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Після перевірки усіх обставин з`ясовано, що при первинному огляді МСЕК у 2001 році позивачу було встановлено 25 відсотків втрати працездатності по захворюванню пов`язаного з виконанням обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та проведена виплата. У 2003 році позивачу було встановлено 30 відсотків у зв`язку з одержанням 3 групи інвалідності по захворюванню пов`язаного з виконанням обов`язків з ЛНА на ЧАЕС та проведена виплата. Під час повторного огляду МСЕК 02.11.2018 позивачу встановлено другу групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності. Таким чином, з дати первинного огляду МСЕК - 2001 року до повторного огляду - 02.11.2018 пройшло більше двох років (17 років), що перевищує передбачений Порядком дворічний термін. У той же час статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам відації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачена одноразова компенсація. Підпунктом е) пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» установлено розмір одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи. Компенсаційні виплати інвалідам проводять управління праці та соціального захисту населення за місцем їх знаходження на обліку, а також Фонд соціального захисту населення інвалідів. Відповідно до наданої позивачем довідки з управління праці та соціального захисту населення Буринської РДА Сумської області, позивачу вже проведені компенсаційні виплати по 3 групі інвалідності у 2003 році та по 2 групі інвалідності у 2018 році, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії. Пунктом 5 Порядку (далі - Порядок) постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 зазначено, що за наявності у працівника міліції або членів його сім`ї права на отримання одночасно одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених статтею 23 Закону України «Про міліцію», та встановлених іншими законами компенсаційної виплати або одноразової грошової допомоги виплата проводиться з однієї підстави за вибором особи. Ураховуючи викладене, для виплати позивачу одноразової грошової допомоги немає підстав (а.с. 14).

Позивач, не погодившись із такими діями відповідача звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідачем фактично не розглянув, одного з двох можливих рішень ним не прийнято, тобто допущено протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим необхідно зобов`язати відповідача розглянути це звернення в порядку, передбаченому чинним законодавством України, а не підміняти орган, на який Законом покладено вирішення цього питання.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Станом на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ були чинними норми Закону України від 20.12.1990 р. № 565-XII "Про міліцію",

Згідно пункту 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (який набрав чинності 07.11.2015 р.) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. № 850 (в подальшому - Порядок № 850).

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. № 850.

Матеріалами справи підтверджено, що захворювання позивача, що стало підставою для встановлення ІІ групи інвалідності, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Положеннями пункту 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Таким чином, обов`язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається саме на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що питання про призначення та отримання одноразової грошової допомоги належить до компетенції Міністерства внутрішніх справ України, а в даному випадку - на ліквідаційну комісію УМВС України у Сумській області.

Згідно із пунктом 9 Порядку № 850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктами 10, 11 Порядку № 850 передбачено, що грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Отже, компетенція УМВС України у Сумській області в питанні призначення одноразової грошової допомоги обмежується складенням та поданням до МВС України відповідного висновку щодо виплати грошової допомоги, а також перерахуванням суми виплати грошової допомоги на рахунок заявника. Однак, таке перерахування можливе лише на підставі відповідного рішення МВС України.

МВС України наділене правом прийняти одне з двох рішень: про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в призначенні такої допомоги, проте, із матеріалів справи вбачається, що відповідач, не прийнявши жодного з зазначених вище рішень за результатом розгляду документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, а листом від 10.06.2020 р. №33/О-12лк надана відповідь на звернення.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 30.01.2018 р. по справі № 822/1579/17 та від 19.02.2019 р. по справі 802/498/18-а.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

Згідно із Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин

Враховуючи вищевказане та те, що діючим законодавством встановлена процедура прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади чи місцевого самоврядування та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цих органів, а отже, суд не може підміняти цю процедуру та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідачем фактично не розглянуто, одного з двох можливих рішень не прийнято, тобто, допущено протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим необхідно визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо щодо неподання Міністерству внутрішніх справ України документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов`язати відповідача подати до Міністерства внутрішніх справ України документи.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд переглянувши у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області - залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 по справі № 480/4117/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді Н.С. Бартош З.О. Кононенко