Справа № 300/91/21
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"29" січня 2021 р. справа № 300/91/21

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Заступника Керівника Офісу Президента України Машовця Романа Васильовича про визнання протиправними дій щодо розгляду скарги та зобов`язання скерувати Президенту України скаргу від 30.11.2020 для розгляду по суті, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11.01.2021 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Заступника Керівника Офісу Президента України Машовця Романа Васильовича, в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду скарги позивача від 30.11.2020; зобов`язати Заступника Керівника Офісу Президента України Машовця Романа Васильовича скерувати Президенту України скаргу ОСОБА_1 від 30.11.2020 для розгляду по суті.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.11.2020 ОСОБА_1 звернувся із скаргою до Президента України про скасування виданого ним Указу №425 від 08.10.2020 в частині присвоєння начальнику управління Генерального штабу Збройних Сил України полковнику юстиції Юрію Боброву почесного звання «Заслужений юрист України». Скасування такого Указу позивач мотивує тим, що відповідно до частини 9 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя до звільнення з посади або припинення його повноважень не може бути нагороджений державними нагородами, а також будь-якими іншими нагородами, відзнаками, грамотами.

Окрім цього, у позовній заяві ОСОБА_1 , звертає увагу на необхідність, при вирішенні судом питання про відкриття провадження у справі, першочергово вирішити питання про можливий самовідвід головуючого судді у цій справі, враховуючи ту обставину, що спір стосується прав та інтересів діючого судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Автоматизованою системою документообігу суду вказана справа розподілена судді Скільському І.І.

Враховуючи, що Бобров Юрій Олександрович з 02.09.2010 і по даний час є суддею Івано-Франківського окружного адміністративного суду, з метою недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи сумнів щодо неупередженості головуючого судді при розгляді справи №300/91/21, суддею Скільським І.І., заявлено самовідвід в цій справі.

Розглянувши вказану заяву від 28.01.2021 про самовідвід судді та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено завдання адміністративного судочинства, яке передбачає справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин.

Принцип незалежності та безсторонності суду закладений у статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року), згідно з положеннями якої кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені підстави для відводу (самовідводу) судді, частиною першою якої встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі (пункт 1); якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи (пункт 2); якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу (пункт 3); за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (пункт 4); у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу (пункт 5).

Європейський суд з прав людини в пункті 28 рішення від 15.10.2010 у справі «Газета «Україна-центр» проти України» вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пуллар проти Сполученого Королівства», 10.06.1996, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. «Де Куббер проти Бельгії», 26.10.1984, § 26, Серія А, № 86).

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватися і на розгляд питання щодо самовідводу.

Окрім цього, наявність такої обставини, виходячи з аналізу пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року за №2006/23, яким передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи не тільки в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, але і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, - є підставою для самовідводу згідно пункту 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вважаю за своїм внутрішнім переконанням, що одночасність здійснення правосуддя та зайняття штатних посад суддів в Івано-Франківському окружному адміністративному судді суддею Бобровим Ю.О. та суддею Скільським І.І., не перешкоджає безсторонньому розгляду і вирішенню цієї адміністративної справи з дотриманням конституційних принципів та засад адміністративного судочинства.

Проте також вважаю, з огляду на міркування позивача щодо необхідності оцінки судом питання щодо наявності підстав для самовідводу головуючого судді у справі, що вказана обставина є такою, що в стороннього спостерігача може викликати сумніви в безсторонності судді у справі. Оцінка обставини у справі як такої, що може викликати сумніви в неупередженості судді, а також є підставою, передбаченою пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, для задоволення заяви про самовідвід судді здійснена ухвалами Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12,13,14,18,19,21 та 27 січня 2021 року, якими відведені від розгляду цієї справи судді Чуприна О.В., Біньковська Н.В., Кафарський В.В., Могила А.Б., Остап`юк С.В., Тимощук О.Л., Боршовський Т.І.

Отже, вказані обставини є такими, що створюють перешкоди у забезпеченні головуючим суддею в цій справі достатніх гарантій для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо своєї неупередженості.

Таким чином, враховуючи зміст заяви судді Скільського І.І., про самовідвід судді в цій справі, зазначені підстави для самовідводу є такими, що підпадають під правове регулювання пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом вимог частин 1 та 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя повинен заявити самовідвід.

Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (частина 1 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, враховуючи, що спір стосується прав та інтересів судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боброва Юрія Олександровича, повноваження якого не припинені в установленому законом порядку, з метою недопущення виникнення обставин, які можуть викликати в учасників справи сумніви щодо неупередженості та об`єктивності головуючого судді у справі, суд вважає за доцільне задовольнити заяву судді Скільського І.І. про самовідвід від розгляду адміністративної справи №300/91/21.

Керуючись статтями 36, 39-41, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву від 29.01.2021 про самовідвід головуючого судді Скільського І.І. від розгляду адміністративної справи №300/91/21.

Відвести головуючого суддю Скільського І.І. від розгляду адміністративної справи №300/91/21.

Матеріали справи №300/91/21 передати до відділу документального забезпечення - канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу справи між суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.