Справа № 440/2307/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. ПолтаваСправа №440/2307/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Оніщенко В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Редька Наталії Андріївни, Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, третя особа - Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, про визнання незаконним та скасування висновку.

Позовні вимоги:

- визнати незаконним та скасувати висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.04.2019 №4325/88-19, який виданий експертом державної експертизи Редька Наталією Андріївною.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

06.05.2020 сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Редька Наталії Андріївни (далі - відповідач 1) про визнання незаконним та скасування висновку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2020 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

18.08.2020 ця справа направлена Другим апеляційним адміністративним судом до Полтавського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження по справі та надійшла до суду 02.09.2020, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та проведенням судового засідання.

Ухвалою суду від 10.12.2020 залучено до участі у справі №440/2307/20 у якості другого відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) (далі - відповідач 2); розгляд справи №440/2307/20 розпочато спочатку.

Ухвалою суду від 28.12.2020 залучено до участі у справі №440/2307/20 в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області (бульвар Шевченка, 2, м. Ромни, Сумська область, 42000, ) (далі - третя особа, Виконавчий комітет Роменської міської ради).

Аргументи учасників справи

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору про виконання робіт із землеустрою позивачем як інженером-землевпорядником було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОК "ЖБК "Будкомфорт", площею 0,1000 га за цільовим використанням - для колективного житлового будівництва за адресою: АДРЕСА_3, на території Роменської міської ради Сумської області. У зв`язку з цим 22.08.2019 позивач звернувся до відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради зі заявою про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОК "ЖБК "Будкомфорт" для колективного житлового будівництва. В подальшому отримав висновок №50 від 04.09.2019, у якому позивача повідомлено про те, що земельна ділянка зазначена в проекті землеустрою є сформованою (кадастровий номер :05:012:0142) та перебуває у постійному користуванні відділу культури Виконавчого комітету Роменської міської ради, а тому відділ містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради не може надати позитивний висновок до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

24.10.2019 позивач повторно звернувся зі заявою про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОК "ЖБК "Будкомфорт" у якій, з-поміж іншого, просив повторно розглянути проект землеустрою та обґрунтувати відмову з посиланням на норми земельного законодавства. За результатами розгляду заяви від 24.10.2019 листом від 04.11.2019 "Про повторний розгляд проекту землеустрою" позивача було повідомлено, зокрема, про те, що земельна ділянка, зазначена в проекті землеустрою передана в постійне користування відділу культури Виконавчого комітету Роменської міської ради.

Позивач, ознайомившись із проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки Роменській міській раді за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності для облаштування скверу, розташованої у АДРЕСА_1 на території Роменської міської ради (далі - проект землеустрою), встановив, що висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.04.2019 №4325/88-19, виданий експертом державної експертизи Редька Наталією Андріївною, є незаконним та таким, що перешкоджає позивачу отримати висновок відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОК "ЖБК "Будкомфорт".

Зокрема, позивач стверджував, що експерт державної експертизи Редька Наталія Андріївна не мала законних підстав для надання оскаржуваного висновку, оскільки розробником документації із землеустрою не було усунуто зауважень з попереднього висновку про відмову в погодженні проекту землеустрою від 29.12.2018 №18819/82-18, зокрема, до поданого на погодження проекту землеустрою, всупереч вимогам статті 50 Закону України "Про землеустрій", так і не було додано копії клопотання або заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивач також звертав увагу на те, що відповідач 1 не дослідив питання законності підстав проведення землеустрою, оскільки, на переконання позивача, у проекті землеустрою відділу культури Виконавчого комітету Роменської міської ради, всупереч вимогам статті 22 Закону України "Про землеустрій", підставою для розробки проекту землеустрою не було вказано договору, укладеного між відділом культури Виконавчого комітету Роменської міської ради та ДП "Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Відповідач 1 проти позову заперечувала.

У відзиві на позовну заяву стверджувала, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зазначила, що 17.04.2019 до відповідача 2 через систему електронного документообігу "ДОК ПРОФтмСтеп2.0", відповідно до статті 186-1 Земельного кодексу України надійшло клопотання з додатком від ДП "Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Роменській міській раді за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності для облаштування скверу, розташованої у АДРЕСА_1 на території Роменської міської ради. За результатами розгляду клопотання від 17.04.2019, відповідачем 1 надано висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.04.2019 №4325/88-19. Звертала також увагу суду на те, що статтею 22 Закону України "Про землеустрій" передбачено три різні підстави здійснення землеустрою, однією з яких є рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування, а тому твердження позивача про те, що проект мав би бути розроблений виключно на підставі договору є необґрунтованим.

Позивач направив на відзив свою відповідь.

У відповіді на відзив позивач наголошував на тому, що відповідач 1 не мав законних підстав надавати висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.04.2019 №4325/88-19, оскільки зауваження, наявні у попередньому висновку про відмову в погодженні проекту землеустрою від 29.12.2018 №18819/82-18 не були усунуті розробником документації із землеустрою, зокрема: до матеріалів справи так і не було долучено копії клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а коректурний аркуш про усунення зауважень, викладених у висновку від 29.12.2018 №18819/82-18, виконано неповноважною особою, тобто не сертифікованим інженером-землевпорядником.

Відповідач 2 направив до суду відзив на позов, у якому навів аргументи, що в цілому відповідають змісту аргументів відзиву, поданого відповідачем 1.

20.01.2021 до суду надійшли пояснення, у яких представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечувала, з огляду на те, що оскільки оскаржуваний висновок від 19.04.2019 №4325/88-19 не створює жодних обов`язків та не породжує прав, то, і відповідно, права позивача не можуть бути порушені внаслідок складення позитивного висновку до "Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Роменській міській раді за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності для облаштування скверу розташованої в АДРЕСА_1 на території Роменської міської ради Сумської області". Звертала також увагу суду на те, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі №480/4347/20, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020, відмовлено у задоволенні позову ОК "ЖБК "Будкомфорт" до Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, Відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, треті особи: Роменська міська рада Сумської області, Відділ культури виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, про визнання протиправним та скасування висновку №16 від 11.04.2019 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідачі явку своїх уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідач 1 просила розгляд справи здійснювати без її участі.

Третя особа не забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 28.03.2018 рішенням тридцять восьмої сесії Роменської міської ради Сумської області надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0600 га (АДРЕСА_1) відділу культури виконавчого комітету Роменської міської ради, землі загального користування (землі запасу, резервного фонду та загального користування) з метою подальшої передачі земельної ділянки в постійне користування.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відділу культури виконавчого комітету Роменської міської ради було подано на розгляд до органів Держгеокадастру.

Висновком № 11596/82-18 від 21.12.2018 року ГУ Держгеокадастру у Львівській області було відмовлено у погодженні цього проекту.

Даним висновком вказано на недоліки проекту:

- відсутні відомості чи відноситься земельна ділянка до земель природозаповідного, природоохоронного, історико-культурного чи іншого призначення;

- відсутня інформація щодо цільового призначення земельної ділянки. Обгрунтувати надання земельної ділянки у відповідності до ст.92 ЗКУ;

- забезпечити розроблення проекту землеустрою відповідно до ст.50 Закону України "Про землеустрій".

21.12.2018 року ДП "Сумський інститут землеустрою" було складено коректурний аркуш про усунення зауважень вищезгаданого висновку.

В коректурному аркуші вказано з посиланням на довідку територіального органу Держгеокадастру, що земельна ділянка не відноситься до земель природозаповідного, природоохоронного, історико-культурного чи іншого призначення; цільове призначення земельної ділянки - землі загального користування (код 18.00).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відділу культури виконавчого комітету Роменської міської ради з коректурним аркушем було повторно подано на розгляд до органів Держгеокадастру.

Висновком № 18819/82-18 від 29.12.2018 року ГУ Держгеокадастру в Одеській області було відмовлено у погодженні цього проекту.

Даним висновком вказано на недоліки проекту:

- доповнити до проекту землеустрою копію клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою;

- визначити категорію земель, за рахунок яких відводиться земельна ділянка;

- виконати зауваження попереднього експертного висновку.

Проект землеустрою привести до норми ст. 50 Закону України "Про землеустрій".

27.03.2019 рішенням п`ятдесят восьмої сесії Роменської міської ради Сумської області вирішено внести зміни в рішення тридцять восьмої сесії Роменської міської ради Сумської області від 28.02.2018, виклавши пункт 37 даного рішення в наступній редакції: "37. Надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0600 га за адресою: АДРЕСА_3, 94 (між будинками 88 та 96) із цільовим призначенням "землі загального користування" (код 18.00) за рахунок земель житлової та громадської забудови; сформованій земельній ділянці присвоїти окрему поштову адресу; доручити відділу культури Виконавчого комітету Роменської міської ради виступити замовником даного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки".

04.04.2019 року ДП "Сумський інститут землеустрою" було складено коректурний аркуш про усунення зауважень вищезгаданого висновку.

В коректурному аркуші вказано, що даний проект розроблено на підставі рішень Роменської міської ради від 28.03.2018 року та від 27.03.2019 року; земельна ділянка відводиться за рахунок земель житлової та громадської забудови; до проекту долучено рішення сесії Роменської міської ради від 27.03.2019 року, де вказано код використання земельної ділянки - землі загального користування (18.00).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відділу культури виконавчого комітету Роменської міської ради з коректурним аркушем було повторно подано на розгляд до органів Держгеокадастру.

19.04.2019 відповідачем 1, експертом державної землевпорядної експертизи ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, було надано висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №4325/88-19, зі пунктів 8, 9 та 10 якого слідує, що: "проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Роменській міській раді за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності для облаштування скверу розташованої в АДРЕСА_1 на території Роменської міської ради Сумської області відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам", "зауваження та пропозиції до проекту землеустрою: відсутні", "підсумкова оцінка проекту землеустрою: погоджується".

22.08.2019 позивач, інженер-землевпорядник ОСОБА_1 , звернувся до відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради зі заявою про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОК "ЖБК "Будкомфорт" за адресою: АДРЕСА_3.

За результатами розгляду заяви від 22.08.2019 відділом містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради надано висновок №50 від 04.09.2019, у якому повідомлено позивача про те, що у відповідності до публічної кадастрової карти України земельна ділянка, зазначена в проекті землеустрою є сформованою (кадастровий номер :05:012:0142) та перебуває у постійному користуванні відділу культури Виконавчого комітету Роменської міської ради з цільовим призначенням: 18.00 Землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування). Враховуючи зазначене, відділ містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради не може надати позитивний висновок до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

24.10.2019 позивач повторно звернувся до відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради зі заявою про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОК "ЖБК "Будкомфорт" у якій, з-поміж іншого, просив повторно розглянути проект землеустрою та обґрунтувати відмову з посиланням на норми земельного законодавства.

За результатами розгляду заяви від 24.10.2019, листом від 04.11.2019 №148 відділом містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради позивача було повідомлено, з-поміж іншого, про те, що земельна ділянка, зазначена в проекті землеустрою, передана в постійне користування відділу культури Виконавчого комітету Роменської міської ради, а тому відділ містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради не може погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОК "ЖБК "Будкомфорт".

Позивач, вважаючи висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.04.2019 №4325/88-19 незаконним та таким, що перешкоджає позивачу отримати висновок відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОК "ЖБК "Будкомфорт", звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV (далі - Закон №858-IV), землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Статтею 26 Закону №858-IV, зокрема, визначено, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 30 Закону №858-IV, погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Статтею 50 Закону №858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Статтею 66 Закону №858-IV передбачено, з-поміж іншого, що відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною першою статті 123 ЗК України, з-поміж іншого, визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно зі частиною шостою статті 186 ЗК України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно зі частиною п`ятою статті 186-1 ЗК України, органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Відповідно до частини шостої статті 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Згідно зі частиною сьомою статті 186-1 ЗК України, органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Відповідно до частини восьмої статті 186-1 ЗК України, у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку.

Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Висновки щодо правозастосування

Позивач обґрунтовував свій позов декількома аргументами, зміст яких зводиться до того, що оскаржуваний висновок про затвердження проекту землеустрою не мав бути позитивним, оскільки на затвердження цей проект було подано без усунення тих порушень, що були підставою для негативних висновків експертів державної експертизи від 21.12.2018 №11596/82-18 та від 29.12.2018 №18819/82-18.

Суд частково погоджується з цими твердженнями.

Зокрема, до поданого на погодження відповідачу 1 проекту землеустрою, всупереч вимогам статті 50 Закону №858-IV, розробником документації із землеустрою не було додано копії клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; у проекті землеустрою, всупереч статті 22 Закону №858-IV, підставою розробки проекту землеустрою не вказано договору, укладеного між відділом культури Виконавчого комітету Роменської міської ради та ДП "Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Зі змісту коректурного аркушу про усунення зауважень, викладених у висновку від 29.12.2018 №18819/82-18, слідує, що розробник документації із землеустрою замість усунення зауважень у попередньому негативному висновку шляхом надання клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зазначив, що даний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розроблено на підставі рішень Роменської міської ради 38 сесії 7 скликання та 58 сесії 7 скликання від 27.03.2019 з метою формування земельної ділянки комунальної власності; згідно зі частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Не заперечуючи змісту цього зауваження, суд все ж вказує, що стаття 50 Закону №858-IV чітко вказує на обов"язкову необхідність наявності у проекті землеустрою клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Рішення міської ради про передачу земельної ділянки у власність, на яке в коректурному аркуші посилалися, не спростовує необхідності долучення до проекту землеустрою документу, що передбачений як обов"язковий. Винятків з цього правила закон не містить.

Разом із тим, суд відхиляє твердження позивача про те, що всупереч статті 22 Закону №858-IV підставою розробки проекту землеустрою не вказано договору, укладеного між відділом культури Виконавчого комітету Роменської міської ради та ДП "Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Статтею 22 Закону №858-IV передбачено три різні підстави здійснення землеустрою, однією із яких є саме рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що коректурні аркуші на усунення зауважень, викладених у висновках від 21.12.2018 №11596/82-18 та від 29.12.2018 №18819/82-18, були надані неповноважною особою - ОСОБА_2 , яка є не є сертифікованим інженером-землевпорядником. До проекту долучені сертифікати - докази того, ОСОБА_2 працювала сертифікованим інженером-землевпорядником, дата видачі та номер сертифіката: 20.05.2013 №010157, ДП "Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Також є неприйнятними твердження позивача про те, що зауваження, викладені у висновку №11596/82-18 від 21.12.2018 не були усунуті в частині долучення до проекту землеустрою інформації про природозаповідні обмеження. У коректурному аркуші про усунення зауважень розробником документації із землеустрою було зазначено, що згідно зі інформаційною довідкою, виданою відділом у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 01.10.2018, земельна ділянка, зазначена у проекті землеустрою не відноситься до земель природо-заповідного, природоохоронного, історико-культурного та іншого призначення. При цьому, у самому проекті землеустрою наявний повний перелік обмежень у використанні земельної ділянки, складений ДП "Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" від 15.04.2019 №182.

Також в коректурному аркуші від 04.04.2019 року було вказано, що даний проект розроблено на підставі рішень Роменської міської ради від 28.03.2018 року та від 27.03.2019 року; земельна ділянка відводиться за рахунок земель житлової та громадської забудови; до проекту долучено рішення сесії Роменської міської ради від 27.03.2019 року, де вказано код використання земельної ділянки - землі загального користування (18.00).

Таким чином, проаналізувавши аргументи позивача, суд констатує, що при повторному поданні проекту землеустрою на розгляд відповідача 1, розробниками проекту не було в повній мірі усунуто попередні зауваження до проекту, викладені у висновках від 21.12.2018 №11596/82-18 та від 29.12.2018 №18819/82-18.

Проект не в повній мірі відповідав вимогам ст.50 Закону "Про землеустрій" №858-IV.

Як вже було вказано вище, відповідно до частини восьмої статті 186-1 ЗК України, у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку.

З огляду на вказану норму закону суд погоджується з позивачем щодо того, що експерт державної землевпорядної експертизи ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, відповідач 1, мала відмовити у затвердженні проекту землеустрою з огляду на неповне усунення попередніх зауважень державної землевпорядної експертизи.

Однак, суд все ж не вбачає підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень, тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів з боку відповідача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд відповідно до вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді цієї справи повинен перевірити, чи прийняті рішення та вчинені дії: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

У рішенні від 01.12.2004 №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

У правовідносинах, що є предметом цієї адміністративної справи, у позивача ОСОБА_1 відсутнє суб"єктивне право, яке б було прямо порушене оскаржуваним висновком.

ОСОБА_1 не був і не є учасником правовідносин, що склалися у процедурі складення оскаржуваного висновку. Учасниками цих правовідносин були органи та посадові особи Держгеокадастру та відділу культури виконкому Роменської міської ради, Роменська міська рада.

Суд не вважає за можливе скасування висновку державної землевпорядної експертизи на підставі вимог особи, якої прямо цей висновок не стосується, і яка не приймала участі у правовідносинах, пов"язаних з розробкою й затвердження цього проекту.

Метою адміністративного судочинства, як вже зазначалося, є захист порушених прав особи у сфері публічно-правових відносин.

Публічно-правові відносини між позивачем ОСОБА_1 та відповідача були і є відсутні.

З огляду на відсутність прямо порушеного суб"єктивного права позивача оскаржуваним висновком, суд не вбачає за можливе задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Редька Наталії Андріївни (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, рнокпп невідомий), Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ), третя особа - Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області (бульвар Шевченка, 2, м. Ромни, Сумська область, 42000, ) про визнання незаконним та скасування висновку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 січня 2021 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков