Справа № 500/4215/20
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4215/20

27 січня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови №63231007,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради (далі - позивач) до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (далі - відповідач) в якому просить скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Дубчак М.З. про накладення штрафу від 08.12.2020 ВП №63231007.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню. Зокрема, позивач зазначає, що ними виконано рішення суду на підставі якого відкрито виконавче провадження ще до його відкриття, тому винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу є неправомірним та таким, що не відповідає вимогам Закону №1404-VІІ.

Від відповідача надійшов до суду 05.01.2021 відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є правомірною та не підлягає скасуванню.

Так, відповідач зазначив, що виконавчим листом №500/709/20 Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 зобов`язано Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Проте, відповідач вважає, що хоча позивачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_2 але без урахування правової позиції суду, тому, державним виконавцем зроблено правомірний висновок, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №500/709/20 є невиконаним, у зв`язку з чим постанова від 08.12.2020 про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин є законною, а тому підстав для її скасування не має.

Ухвалою суду від 11.01.2021 залучено до участі у справі як третю особу без заявлення самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 27.01.2021.

Від представника третьої особи 15.01.21 на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо адміністративного позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити у їх задоволенні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 підтримав позицію представника відповідача, зазначив, що вважає рішення суду Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №500/709/20 не виконаним позивачем та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Після виступу учасників справи та дослідження письмових доказів судом було оголошено перерву.

Після перерви представники сторін та третьої особи подали письмові заяви про завершення розгляду справи без їх участі в порядку письмового провадження.

З врахуванням наведеного, суду вирішив розгляд справи завершити в порядку письмового провадження.

Заслухавши вступне слово представників сторін, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження, суд встановив таке.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 по справі №500/709/20 позов ОСОБА_1 до управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зокрема ухвалено:

- визнати протиправною відмову управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради у видачі ОСОБА_1 будівельного паспорта на забудову земельної ділянки площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :17:002:0073, за межами населеного пункту на території АДРЕСА_1;

- зобов`язати управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :17:002:0073, за межами населеного пункту на території АДРЕСА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тернопільським окружним адміністративним судом 19.08.2020 видано виконавчий лист по справі №500/7709/20 про зобов`язання управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :17:002:0073, за межами населеного пункту на території АДРЕСА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франкфвськ) із заявою, в якій просив прийняти до примусового виконання виконавчий лист виданий 19.08.2020 Тернопільським окружним адміністративним судом по справі №500/709/20.

За результатами розгляду заяви про примусове виконання стягувача - ОСОБА_1 , старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову від 06.10.2020 про відкриття виконавчого провадження №63231007 з виконання виконавчого листа №500/709/20, виданого 19.08.2020 Тернопільським окружним адміністративним судом та вказано, що боржнику - Управлінню містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. (аркуш справи 19).

Водночас, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено також постанову від 06.10.2020 про стягнення виконавчого збору з боржника - Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, в розмірі 20000 гривень за ВП №63231007 з виконання виконавчого листа №500/709/20, виданого 19.08.2020 року Тернопільським окружним адміністративним судом про примусове виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 року №500/709/20 (аркуш справи 20-21).

Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради листом від 21.10.2020 №1653/14, повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про те, що 01.09.2020 ОСОБА_1 звернувся в Центр надання адміністративних послуг із заявою щодо видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки загальною площею 0,06 га за адресою АДРЕСА_1 та листом Управління від 14.09.2020 №1739/14 замовнику надано відповідь. З урахуванням зазначеного, Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, просило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження, позаяк Управлінням виконано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 №500/709/20 ще до відкриття виконавчого провадження №63231007 (аркуш справи 55).

Після отримання листа позивача від 21.10.2020 №1653/14, відповідачем винесено постанову від 27.10.2020 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн, яку мотивовано тим, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2020 №63231007 зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (відповідно до вимог ст.63 Закону України «Про виконавче провадження»). Проте, відповідь від 14.09.2020 за вих. № 1739/14 Управління містить лише посилання на листи, що направлялися стягувачу (26.06.2019, 19.07.2019, 26.02.2020), таким чином, станом на 27.10.2020 рішення суду №500/709/20 боржником не виконано (аркуш справи 63).

Як випливає із матеріалів справи, постанова від 27.10.2020 оскаржена боржником, проте Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 №500/3548/20 - в задоволенні позову Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради щодо скасування постанови про накладення штрафу від 27.10.2020 ВП№63231007 - відмовлено.

Також, 16.11.2020, відповідачем винесено вимогу виконавця №04.1.32/13233, якою зобов`язано Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради в термін до 25.11.2020 надати письмову інформацію про виконання виконавчого листа №500/709/20 від 19.08.2020 Тернопільського окружного адміністративного суду (аркуш справи 67-68).

На адресу відділу 30.11.2020 надійшла відповідь Управління містобудування архітектури та кадастру Тернопільської міської ради щодо виконання даного судового рішення та зазначено, що на виконання рішення суду 11.11.2020 ОСОБА_1 направлено листа №1810/14 (аркуш справи 66), тому просять прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження (аркуш справи 65).

Після отримання листа позивача, відповідачем винесено постанову від 08.12.2020 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн, зазначено, що станом на 08.12.2020 рішення суду №500/709/20 боржником не виконано (аркуш справи 70-71).

Незгода позивача із такою постановою про накладення штрафу зумовила звернення останнього до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, які були досліджені в процесі розгляду даної адміністративної справи, суд керується наступним.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено підстави початку примусового виконання рішення виконавцем, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. (частина п`ята статті 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції".

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону N 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 63 Закону N 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, із аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку, що безумовною підставою для накладення на боржника штрафу є встановлення державним виконавцем факту невиконання рішення суду без поважних причин.

Таким чином, вирішуючи питання щодо застосування до боржника штрафу на підставі частини першої та другої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний проаналізувати усі обставини, які пов`язані із виконанням судового рішення у той спосіб, який визначений судом у виконавчому документі (в рішенні суду), та навести ті підстави, при наявності яких він доходить висновку про невиконання боржником судового рішення за відсутності для цього будь-яких поважних причин.

Відтак, на переконання суду, першочергово у цій справі необхідно дослідити безпосередньо сам зміст прийнятого Тернопільським окружним адміністративним судом рішення від 02.07.2020 по справі №500/709/20 та той спосіб і порядок його виконання, який визначений у цьому рішенні.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 №500/709/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов`язано Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :17:002:0073, за межами населеного пункту на території АДРЕСА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради листом від 25.11.2020 №11847/14, повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про те, що листом Управління від 11.11.2020 замовнику надано відповідь, а отже виконано рішення суду. Долучено копію відповіді.

Відповідно до листа позивача від 11.11.2020 №1810/14 замовнику надано відповідь наступного змісту: "Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради позбавлена можливості вчиняти будь-які дії по забудові даної території, оскільки затверджений детальний план території, а також цільове призначення даної земельної ділянки не відповідають чинній містобудівній документації м. Тернополя, що відповідно до п.2.4 Порядку №103 є підставою для відмови, у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні".

Проте, суд зазначає, що правова оцінка, надана судом у рішенні № 500/709/20 від 02.07.2020 свідчить про неправомірність дій боржника - Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради при відмові у видачі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :17:002:0073, за межами населеного пункту на території АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Зокрема, Тернопільський окружний адміністративний суд у своєму рішенні №500/709/20 зазначив, що позивач з метою отримання будівельного паспорта для забудови своє земельної ділянки подав усі необхідні документи, передбачені пунктом 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011.

Підстави відмови стягувачу у наданні будівельного паспорта на забудову земельної ділянки викладені у відповіді Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 25.11.2020 вих. №1847/14 (детальний план території, а також цільове призначення даної земельної ділянки не відповідають чинній містобудівній документації) - розглянуті судом та визнані безпідставними, та такими що не відповідають нормам чинного законодавства.

Зокрема в рішенні суду №500/709/20 зазначено «з врахуванням наведеного, забудова земельної ділянки та будівництво позивачем садового будинку на земельній ділянці відповідає цільовому призначенню земельної ділянки та містобудівній документації».

Суд зазначає, що дана підстава вже була предметом первинного дослідження у справі №500/709/20. А отже, за результатами повторного розгляду клопотання заявниці, позивачем не були виявлені нові обставини, які унеможливлювали прийняття позитивного рішення на її користь.

Отже, суд встановив, що після набрання рішення суду №500/709/20 законної сили (07.08.2020), боржником на виконання виконавчого листа №500/709/20, постанови державного виконавці про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2020, постанови державного виконавця про накладення штрафу від 27.10.2020 повторно заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :17:002:0073, за межами населеного пункту на території АДРЕСА_1 розглянуто без урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, оцінивши наведені обставини, суд доходить висновку, що той обов`язок, який існував у позивача за рішенням суду від 02.07.2020 №500/709/20 не виконаний останнім у той спосіб та порядок, який був передбачений самим судовим рішенням і його резолютивною частиною.

Таким чином, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів, які б свідчили, про виконання позивачем у даній справі судового рішення до винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Судом не приймаються до уваги посилання представника позивача на ухвали суду від 28.12.2020 у справі №500/709/20 які винесені за наслідками розгляду заяв ОСОБА_1 , поданими в порядку передбаченому ст.ст.382 та 383 КАС України, якими нібито встановлено фактичне виконання рішення суду у цій же справі, виходячи з наступних доводів:

- дані ували винесені 28.12.2020, а оскаржувана постанова державного виконавця - 08.12.2020. Таким чином, державний виконавець не міг їх враховувати при винесені оспорюваної постанови. Крім того, державного виконавця суд не залучав до участі в розгляді такого питання;

- ухвали суду від 28.12.20 виносились щодо розгляду окремих процесуальних питань, що стосувались встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а не досліджувалось питання виконане чи не виконане рішення суду, а тому відповідно дані ухвали не мають преюдиціальної сили при розгляді даного спору;

- свідченням того, що рішення суду у справі виконане чи відсутній обов`язок боржника щодо його виконання, може слугувати тільки ухвала суду про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевказаного, керуючись вимогами статей 63,75 Закону державним виконавцем 08.12.2020 за невиконання рішення суду № 500/709/20, на боржника накладено штраф у подвійному розмірі в сумі 10200 грн, про що винесено постанову №63231007 від 08.12.2020.

З огляду на викладене, на момент винесення оскаржуваної постанови, рішення суду №500/709/20 боржником не виконано, а тому винесена постанова про стягнення штрафу №63231007 від 08.12.2020 є законною, та скасуванню не підлягає.

Відповідно за наведених обставин, судом не встановлено, а позивачем не доведено підстав які б свідчили, що така постанова прийнята без дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України.

На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Дубчак М.З., про накладення штрафу від 08.12.2020 ВП №63231007, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 січня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради (місцезнаходження/місце проживання: вул. Коперника, 1,м. Тернопіль,46001, код ЄДРПОУ/РНОКПП 34334305);

відповідач:

- Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження/місце проживання: вул. Грюнвальдська, 11,м. Івано-Франківськ,76018, код ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386);

третя особа:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) .

Головуючий суддя Осташ А.В.