Справа № 200/11568/19-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

28 січня 2021 р. Справа №200/11568/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Арестової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача - ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по адміністративної справі № 200/11568/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача Авдіївський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та стягнення відрахувань,

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 26 вересня 2019 року звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Авдіївський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про:

- визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 серпня 2018 року № Ф-180441-45 про сплату боргу (недоїмки) на загальну суму 4 924,38 грн.;

- стягнення з Головного управління ДФС у Донецькій області на користь ОСОБА_1 відрахування з пенсії ОСОБА_1 , що були зроблені Києво-Святошинським об`єднаним управлінням ПФУ на виконання Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.07.2019 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача Авдіївський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та стягнення відрахувань.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 серпня 2018 року № ф-180441-45 про сплату боргу (недоїмки) на загальну суму 4 924,38 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року.

В обґрунтування клопотання про необхідність встановлення судового контролю заявник зазначає, що управлінням відповідача були отримані від Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 885,70 гривень, які були незаконно стягнуті з неї в примусовому порядку.

Зазначає, що нею були направлені заяви від 08.07.2020 року та від 04.12.2020 року з проханням повернути грошові кошти, які досі не були отримані.

На підставі викладеного заявник простить суд здійснити контроль за виконанням судового рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/11568/19-а та зобов`язати відповідача у справі подати звіт про виконання судового рішення.

Частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, випливає, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється, шляхом вказівки у судовому рішенні про зобов`язання відповідача подати у встановлений строк звіту про виконання судового рішення стосовно тих рішень, якими зобов`язано відповідача здійснити певні дії.

Отже, суд може встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі під час прийняття рішення. Такий контроль здійснюється шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 200/11568/19-а не встановлено судового контролю за виконання такого судового рішення шляхом зобов`язання відповідачів надати звіт про його виконання.

Таким чином, вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого судового рішення. При цьому, висновок про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення зазначається в його резолютивній частині.

Відтак суд зазначає, що подання звіту про виконання рішення суду є правовим наслідком судового рішення і саме її резолютивної частини, в якій і повинно бути визначено необхідність подачі такого звіту.

На підтвердження такої позиції суду свідчить і те, що стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України міститься в Розділі IV Кодексу адміністративного судочинства України "Процесуальні питання пов`язанні з виконанням судових рішень в адміністративних справах" і конструкція самої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначає наслідки розгляду звіту про невиконання судового рішення та можливі наслідки за результатами розгляду якого суд може застосувати у разі його невиконання та порядок розгляду питання по їх застосуванню. Також і те, що відповідні обов`язки щодо виконання судового рішення на відповідача можуть бути покладенні при його постановленні, зокрема, і подача звіту підтверджується частиною першою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України взагалі не встановлено порядку розгляду питання подачі звіту про виконання судового рішення на стадії його виконання.

Крім того, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд з цим, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Враховуючи, що встановлення зазначеного зобов`язання є правом суду, а не його обов`язком, та не встановлення такого обов`язку рішенням у справі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України по справі № 200/11568/19-а.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви заявника, а тому у її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241, 243, 248, 370, 382 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по адміністративної справі № 200/11568/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача Авдіївський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимогу та стягнення відрахувань відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 28 січня 2021 року.

Ухвала, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Л.В. Арестова