Справа № 818/94/17
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Справа №818/94/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

суддів - Гелети С.М., Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Щербаченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/94/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України (далі - відповідач, ДКСУ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області в справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13) та зобов`язати Державну казначейську службу України негайно перерахувати кошти на рахунок позивача за відповідним виконавчим документом, а також нарахувати та виплатити компенсацію за порушення строку виконання судового рішення за весь час прострочення, з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та три відсотки річних від простроченої суми;

- зобов`язати Державну казначейську службу України подати звіт про виконання вказаного рішення суду та за результатами розгляду справи винести ухвалу про накладення штрафу в розмірі 300 мінімальних заробітних плат на керівника Державної казначейської служби України, а також стягнути на користь позивача половину вказаної суми та виплатити її.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що він звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про примусове виконання виконавчого листа Конотопського міськрайонного суду Сумської області в справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13) про стягнення на його користь суми недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2008 рік згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII у розмірі 2095 грн. Проте рішення суду на час звернення залишається невиконаним, що підтверджується листом Державної казначейської служби України від 24 березня 2014 року №5-13/3533-6947 та листом Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради від 30 грудня 2015 року №09-08/5157, у яких зазначено, що виконавчий лист знаходиться в черзі на виконанні. Позивач уважає, що вказані обставини свідчать про протиправну бездіяльність відповідача та про порушення його прав щодо отримання виплат, визначених судовим рішенням.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2013 року в справі №577/4572/13-а (провадження №6-а/577/108/13). У задоволенні інших позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 24.09.2020 скасовано постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2017, справу направлено до Сумського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

12.10.2020 справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду. Протоколом автоматизованого розподілу судова справа розподілена судді Глазьку С.М.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, колегіальним складом суду, підготовче засідання призначено на 10.11.2020.

Зазначену ухвалу суду відповідач отримав 22.10.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте ані відзиву на позов, ані пояснення щодо позову та витребуваних документів, суду надано не було.

Ухвалою суду від 10.11.2020 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

20.01.2021 сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що постановою Конотопського міськрайонного суду від 10.11.2008 по справі № 2а-346/2008 позовні вимоги ОСОБА_1 до Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення, третя особа - Конотопське управління Державного казначейства Головного управління державного казначейства України в Сумській області про стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2008 рік у розмірі 2095 грн. задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2009 по справі № 22-а-2942/09 скасовано постанову Конотопського міськрайонного міськрайонного суду від 10.11.2008 та зобов`язано Конотопське міське управління праці та соціального захисту населення нарахувати та здійснити дії щодо виплати позивачу різниці між сплаченими сумами щорічної разової грошової допомоги в 2008 році та сумами, передбаченими Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 13.09.2013 по справі №577/4572/13-а змінено спосіб виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2009 по справі № 22-а-2942/09 шляхом стягнення з Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення на користь позивача недоплачену одноразову щорічну грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2008 рік у сумі 2095 грн.

15.10.2013 ОСОБА_1 звернувся до Конотопського управління Державної казначейської служби України з заявою про примусове виконання виконавчого листа Конотопського міськрайсуду Сумської області від 13.09.2013 у справі № 577/4572/13-а. (а.с.7).

10.04.2014 позивач звернувся до Державної казначейської служби України з запитом про надання інформації щодо номеру реєстрації його документів про виплату, списку черговості осіб, яким повинні виплатити заборгованість за рішеннями судів, та місця, де можна ознайомитися зі вказаними документами (а.с.8).

Листом від 24.03.2014 № 5-13/3533-6947 Державна казначейська служба України повідомила позивача про те, що після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше виконавчого листа Конотопського міськрайсуду від 13.09.2013, відповідач здійснить заходи щодо перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 (зворотна сторона а.с. 7).

Як вбачається з копії листа від 30.12.2015 № 09-08/5157 Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради повідомило позивача про те, що виконати рішення суду щодо виплати вказаної допомоги Управління не має можливості, оскільки є державною установою та розпорядником коштів Державного бюджету в розмірах, визначених Законом України про Державний бюджет на відповідний рік. А також зазначило, що на даний час на цільові рахунки Управління кошти для проведення виплати щорічної разової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до рішень суду не надходили (а.с.9).

Листом від 03.02.2016 Конотопське управління Державної казначейської служби України просило ОСОБА_1 повідомити про чинність та стан виконання ухвали Конотопського міськрайсуду від 13.09.2013 у справі № 577/4572/13-а (№ 6-а/577/108/13) про зміну способу виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2009 по справі 2а-346/08 шляхом стягнення з Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення за рахунок бюджетних призначень на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу як учаснику бойових дій за 2008 рік у сумі 2095 грн. (а.с. 10).

Оскільки судове рішення в справі №577/4572/13-а (6-а/577/108/13) не виконано, кошти позивачу не перераховано, останній не погоджується із такими діями Державної казначейської служби України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Особливості виконання судових рішень та виконавчих документів про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів врегульовані Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI (далі - Закон від 05.06.2012 №4901-VI), відповідно до ч. 1 ст. 3 якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону від 05.06.2012 № 4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

За правилами ч. 4 ст. 3 Закону від 05.06.2012 № 4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).

Так, пунктом 3 Порядку №845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач здійснював процедуру виконання ухвали від 13.09.2013 Конотопського міськрайсуду Сумської області щодо стягнення не донарахованої ГУ ПФУ в Сумській області на користь позивача суми 2095 грн.

Виконання рішення здійснювалося за процедурою, визначеною Законом від 05.06.2012 № 4901-VI.

Згідно з пунктом 3 розділом ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом (1 січня 2013 року), подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних і соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

За приписами підпункту 1 пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що виконання судового рішення має бути здійснено у порядку черговості, а відповідач позбавлений можливості за нормами Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" здійснювати виконання постанови Конотопського міськрайсуду Сумської області позачергово, оскільки таке виконання буде здійснено з порушення вимог законодавства.

При цьому, відповідачем згідно вимог Закону від 05.06.2012 № 4901-VI вчинено усі дії в межах повноважень щодо виконання судового рішення, винесеного на користь позивача. Більше того, станом на момент розгляду справи, а саме 27.03.2017 на виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області по виконанню виконавчого листа на виконання ухвали суду від 13.09.2013 Державною казначейською службою України вже було перераховано на банківський рахунок позивача кошти у сумі 2095,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 27.03.2017 (а.с.90).

Таким чином, вчинення відповідачем усіх передбачених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядком № 845 дій щодо здійснення безспірного списання коштів за судовим рішенням на користь позивача свідчить про відсутність протиправності його дій по виконанню судового рішення.

Подібна правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.06.2019 у справі №202/3243/16-а(2-а/202/110/2016) (адміністративне провадження №К/9901/11341/18).

Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог про протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, що полягає у невиконанні судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області по справі № 577/4572/13-а (провадження №6-а/577/108/13); зобов`язати Державну казначейську службу України негайно перерахувати кошти на рахунок ОСОБА_1 по відповідному виконавчому документу, відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні вимог у даній частині.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача перерахувати кошти на рахунок позивача за відповідним виконавчим документом, а також нарахувати та виплатити компенсацію за порушення строку виконання судового рішення за весь час прострочення, з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та три відсотки річних від простроченої суми, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, виконання рішення здійснюється за процедурою, визначеною Законом від 05.06.2012 № 4901-VI. При цьому, порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначається Порядком №845.

Так, відповідно до п. 2 Порядку №845 безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників-у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п. 50 Порядку компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується: Казначейством, якщо боржником є державний орган; державним виконавцем, якщо боржником є підприємство, установа, організація або юридична особа, зазначені в пункті 48 цього Порядку.

Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів за черговістю надходження таких заяв стягувачів та після погашення заборгованості за рішеннями суду відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Згідно п. 51 Порядку у рішенні (постанові) про виплату компенсації зазначаються: назва і дата видачі виконавчого документа, найменування органу, що його видав; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), код згідно з ЄДРПОУ або податковий номер (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серія і номер паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття такого номера, реквізити рахунків стягувача і боржника; дата надходження документів та відомостей, необхідних для перерахування коштів, дата закінчення встановленого законом строку для перерахування коштів, дата перерахування коштів стягувачу; строк прострочення платежу; реквізити рахунка, з якого здійснюється безспірне списання; спосіб перерахування коштів стягувачу; сума нарахованої компенсації.

Рішення про виплату компенсації затверджується Головою Казначейства, а постанова - керівником органу державної виконавчої служби.

Компенсація за порушення строків виплати доходу (пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші) проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням їх виплати" компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією, у даному випадку - органом пенсійного фонду, добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 18.11.2014 у справі № 21- 518а14.

27.03.2017 на виконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.09.2013 у справі № 577/4572/13-а (провадження №6-а/577/108/13) ДКСУ перерахувало на банківський рахунок позивача кошти у сумі 2095,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3 (а.с.90).

При цьому, під час виплати заборгованості відповідачем не вирішено питання щодо компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Отже, суд приходить висновку, що у строк передбачений ч. 1 ст. 5 Закону від 05.06.2012 №4901-VI не було перераховано позивачу кошти за рішенням суду, а тому позивач має право на отримання компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, однак, суду не було надано доказів про прийняття рішення про виплату позивачу зазначеної компенсації за період прострочення.

Згідно із п.20 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440 погашення заборгованості здійснюється Казначейством.

Відповідно до п.47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржниками.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду, ухвалене на користь позивача перебувало на виконанні за бюджетною програмою "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою", виконання такого рішення відповідно до наведених вище норм здійснювалось саме Державною казначейською службою України та було безпосередньо нею і виконано. Відтак, саме ДКС України повинна нарахувати та виплатити позивачу компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за порушення строку перерахування коштів згідно судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.09.2013 у справі № 577/4572/13-а (провадження №6-а/577/108/13), у зв`язку з чим, суд, з урахуванням ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України вбачає необхідним зобов`язати ДКС України нарахувати та виплатити позивачу зазначену компенсацію.

Водночас, суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення інфляційних витрат у зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань за час прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 11 цього Кодексу цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи обставини справи та наведені правові норми, суд вбачає, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків між позивачем та відповідачем відсутні, а тому приходить до висновку що між позивачем та відповідачем не існують цивільні відносини, зокрема зобов`язального характеру.

Наведена правова позиція узгоджується із практикою Верховного Суду України, а саме постановою від 20.01.2016 у справі № 6-2759цс15.

За таких підстав норми Цивільного кодексу України, зокрема, ті, що регулюють наслідки порушення грошових зобов`язань, до спірних правовідносин, що виникли у зв`язку з виконанням судового рішення, не застосовуються, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 зобов`язати Державну казначейську службу України подати звіт про виконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду, прийняти рішення про накладення на керівника Державної казначейської служби України штрафу за наслідками наданого звіту у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, стягнути з відповідача на користь позивача половину суми накладеного штрафу та зобов`язати Державну казначейську службу виплатити вказану у судовому рішенні суму, суд зазначає наступне.

Позивачем в позовній заяві було наголошено, що дані вимоги позивач просить розглянути саме як позовні вимоги.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача надати звіт щодо виконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду № 577/4572/13-а (провадження №6-а/577/108/13), прийняти рішення про накладення на керівника Державної казначейської служби України штрафу за наслідками наданого звіту у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 половину суми накладеного штрафу та зобов`язати Державну казначейську службу виплатити вказану у судовому рішенні суму.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова від 10.11.2008 у справі №2а-346/2008 та ухвала від 13.09.2013 по справі № 577/4572/13-а (провадження №6-а/577/108/13) були прийняті Конотопським міськрайонним судом Сумської області, а тому позивач не позбавлений права звернення до зазначеного місцевого загального суду як адміністративного суду, який прийняв судове рішення, звернутися із питаннями щодо встановлення судового контролю.

Враховуючи зазначене, у задоволенні даних позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Державну казначейську службу України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за порушення строку перерахування коштів згідно судового рішення Конотопського міськрайонного суду від 13.09.2013 у справі № 577/4572/13-а (провадження №6-а/577/108/13).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 29 січня 2021 року.

Головуючи суддя С.М. Глазько

Судді С.М. Гелета

С.В. Воловик