Справа № 540/3550/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3550/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок від 25.09.2020 № 81 державної експертизи землевпорядної документації, виданий Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області про відмову у позитивній оцінці та погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність голові та членам фермерського господарства "Обрій";

- зобов`язати відповідача невідкладно надати згідно статті 35 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", висновок державної експертизи землевпорядної документації з позитивною оцінкою та погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність голові та членам ФГ "Обрій" громадянам: ОСОБА_1 (ділянка № НОМЕР_1 , площею - 5,9311 га); ОСОБА_2 (ділянка № НОМЕР_2 площею - 5,9310 га); ОСОБА_3 (ділянка № НОМЕР_3 площею - 5,9311 га); ОСОБА_4 (ділянка № НОМЕР_4 площею -5,9313 га); ОСОБА_5 (ділянка № НОМЕР_5 площею - 5,9313 га); ОСОБА_6 (ділянка № НОМЕР_6 площею - 5,9310 га); ОСОБА_7 (ділянка № НОМЕР_7 площею - 5,9310 га); ОСОБА_8 (ділянка № 8 площею - 5,9313 га) для ведення фермерського господарства кожному в розмірі, що не перевищує середнього розміру земельної частки (паю) на території Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області загальною площею - 47,4491 га ріллі богарної із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, що були раніше надані в постійне користування ОСОБА_1 , згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС № 001203, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 16.05.2000 № 349 (кадастровий номер: :05:001:0375), розташованих за межами населених пунктів на території Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області.

Ухвалою від 16.11.2020 у справі відкрите спрощене провадженн, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справі (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Високопільської селищної ради Херсонської області від 05.02.2019 № 388 голові ФГ "Обрій" та членам фермерського господарства: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у розмірі, що не перевищує середнього розміру земельної частки (паю) із земель комунальної власності, що були раніше передані в постійне користування ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства за межами населених пунктів на території Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області. ФОП ОСОБА_9 розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та експертом державної експертизи ОСОБА_10 наданий висновок щодо погодження проекту землеустрою від 27.09.2019 № 12723/82-19. Відповідно до висновку державної експертизи землевпорядної документації від 05.12.2019 № 140 відповідач відмовив у позитивній оцінці та погодженні проекту землеустрою у зв`язку з недоліками матеріалів проекту землеустрою. Розробником проекту землеустрою ФОП ОСОБА_9 складений коректурний аркуш про усунення зауважень та надано його до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області. Проте, 14.01.2020 відповідач склав висновок № 155, яким відмовив у позитивній оцінці та погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність з посиланням на порушення вимог ст. 32 Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство". Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі № 540/246/20 визнаний протиправним та скасований висновок державної експертизи землевпорядної документації від 14.01.2020 № 155; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву від 16.12.2019 про проведення повторної державної експертизи та надання висновку державної землевпорядної експертизи проекту землеустрою. На виконання рішення суду відповідач повторно розглянув заяву від 16.12.2019 та 25.09.2020 склав негативний висновок № 81 державної експертизи землевпорядної документації Позивач вважає спірний висновок таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню. Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги повністю.

10.12.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що наданий до державної експертизи проект землеустрою не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленими нормами і правилами та повертається на доопрацювання. Крім того, зазначає, що заява позивача про надання адміністративної послуги проведення повторної державної експертизи, яка надійшла через ЦНАП м.Херсона була опрацьована у встановленому законом порядку, після чого надана адміністративна послуга у вигляді висновку державної експертизи. Наголошує, що у Головного управління відсутня землевпорядна документація, яка підлягає обов`язковій державній експертизі, що унеможливлює її дослідження, перевірку, аналіз та оцінку.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

На підставі рішення Високопільської районної ради народних депутатів Високопільського району Херсонської області від 19.04.2000 № 152 ОСОБА_1 надана у постійне користування земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства площею 49,8 га, яка розташована на території Нововознесенської сільської ради, про що виданий Державний акт на право постійного користування землею ІІ-ХС № 001203 від 16.05.2000.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 09.06.2000 зареєстроване фермерське господарство "Обрій", голова ФГ - ОСОБА_1

05.02.2019 Високопільською селищною радою прийняте рішення № 388, відповідно до якого ОСОБА_1 - голові ФГ "Обрій", та членам ФГ "Обрій" - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у розмірі, що не перевищує середнього розміру земельної частки (паю) по Високопільській селищній раді Високопільського району Херсонської області, із земель комунальної власності (кадастровий номер :05:001:0375), що були раніше передані в постійне користування ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства за межами населених пунктів на території Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області.

ФОП ОСОБА_9 розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність голові та членам ФГ "Обрій": ОСОБА_1 (ділянка № НОМЕР_1 площею 5,9311 га), ОСОБА_5 (ділянка № НОМЕР_2 площею 5,9310 га), ОСОБА_3 (ділянка № НОМЕР_3 площею 5,9311 га), ОСОБА_4 (ділянка № НОМЕР_4 площею 5,9313 га), ОСОБА_5 (ділянка № НОМЕР_5 площею 5,9313 га), ОСОБА_6 (ділянка № НОМЕР_6 площею 5,9310 га), ОСОБА_7 (ділянка № НОМЕР_7 площею 5,9310 га), ОСОБА_8 (ділянка № НОМЕР_8 площею 5,9313 га) для ведення фермерського господарства кожному в розмірі, що не перевищує середнього розміру земельної частки (паю) на території Високопільської селищної ради Херсонської області загальною площею 47,4491 га ріллі богарної із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, що були раніше надані в постійне користування ОСОБА_1 згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС № 001203, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійне користування землею 16.05.2000 за № 349 (кадастровий номер :05:001:0375), розташованих за межами населених пунктів на території Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області.

27.09.2019 експертом державної експертизи Хоменко В.Л. складений висновок №12723/82-19, яким погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно висновку відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, цивільного захисту та агропромислового розвитку Високопільської районної державної адміністрації Херсонської області від 15.10.2019 № 75 проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок погоджений.

05.12.2019 ГУ Держгеокадастру у Херсонській області складений висновок № 140, відповідно до п. 10 якого "зауваження та пропозиції до землевпорядної документації": 1) порушено вимоги ст. 32 Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство"; 2) матеріали проекту землеустрою привести у відповідність до вимог п.3.3.2 Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Держкомзему України від 03.12.2004 № 391.

Відповідно до п. 11 висновку від 05.12.2019 № 140 представлений на державну землевпорядну експертизу проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється негативно (не погоджується).

ФОП ОСОБА_9 усунуті недоліки матеріалів землевпорядної експертизи, складений коректурний аркуш та подано відповідачу для проведення повторної державної експертизи.

14.01.2020 ГУ Держгеокадастру у Херсонській області складений висновок № 155, відповідно до якого встановлено порушення вимог ст. 32 Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство", проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність оцінений негативно (не погоджений).

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10.03.202 у справі №540/246/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, визнаний протиправним та скасований висновок державної експертизи землевпорядної документації від 14.01.2020 № 155, зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву про проведення повторної експертизи та надання висновку державної землевпорядної експертизи проекту землеустрою з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

25.09.2020 Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області повторно провело державну експертизу землевпорядної документації та прийняло висновок № 81, пунктом 10 якого передбачено внести зміни та доповнення: 1. Перелік обмежень у використанні земельних ділянок привести у відповідність до вимог постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру"; 2. Підтвердити право комунальної власності земельної ділянки (ст. 122 Земельного кодексу України); 3. На графічних матеріалах уточнити опис меж. Згідно даних Державного земельного кадастру по межі від В до Г ділянка межує з землями державної власності, згідно матеріалів проекту з землями комунальної власності: 4. У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відсутня інформація про право постійного користування земельною ділянкою. Привести у відповідність. 5. До проекту землеустрою додати графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному начальному закладі (ст. 118 Земельного кодексу України).

Не погоджуючись з висновком ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 25.09.2020 № 81, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою визначені Законом України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-IV (далі - Закон № 858-IV), який спрямований на регулювання відносин, що виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Згідно із абз. 4 ст. 1 Закону № 858-IV документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Відповідно до ст. 25 Закону № 858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним із видів документації із землеустрою, перелік яких наведений у ст. 25 цього Закону, є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок (п."ґ" ч. 2 ст. 25 Закону № 858-IV).

Частиною 4 ст. 25 Закону № 858-IV визначено, що відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.

Правові, організаційні і фінансові основи здійснення державної експертизи землевпорядної документації та порядок її проведення визначає Закон України "Про державну експертизу землевпорядної документації" від 17.06.2004 № 1808-IV (далі - Закон №1808-IV).

Згідно із ст. 1 Закону № 1808-IV державна експертиза землевпорядної документації - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об`єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об`єктів експертизи.

Об`єктами державної експертизи є документація із землеустрою та документація з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріали і документація державного земельного кадастру (ст. 6 Закону № 1808-IV).

Статтею 32 Закону № 1808-IV встановлено, що державна експертиза проводиться шляхом розгляду документації та матеріалів, а за необхідності - шляхом проведення обстежень у натурі (на місцевості).

При проведенні державної експертизи досліджуються, перевіряються, аналізуються та оцінюються:

- питання дотримання вимог законодавства та встановлених стандартів, норм і правил при прийнятті проектних рішень;

- відповідність передбачених документацією і матеріалами заходів завданням на проектування, вимогам раціонального використання та охорони земель, а також дотриманню законних прав та інтересів власників земельних ділянок та землекористувачів, держави і суспільства;

- еколого-економічна ефективність проектних рішень щодо запобігання їх негативного впливу на стан земельних ресурсів, суміжні земельні ділянки, ландшафт.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону № 1808-IV виконавцями державної експертизи є експерти, які працюють у складі спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері державної експертизи і мають високу кваліфікацію та спеціальні знання, а також висококваліфіковані спеціалісти або наукові працівники, які залучаються цими органами до її проведення відповідно до закону.

За змістом п.п. 49 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр проводить в установленому законодавством порядку державну експертизу програм і проектів з питань землеустрою.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що проведення державної експертизи проекту землевпорядної документації є компетенцією Держгеокадастру; предметом експертизи є відповідність землевпорядної документації визначеним вимогам законодавства, стандартам, нормам та правилам.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 35 Закону № 1808-IV результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об`єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки.

Організаційні засади і вимоги щодо проведення державної експертизи землевпорядної документації, ведення звітності у цій сфері визначає Методика проведення державної експертизи землевпорядної документації, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12 2004 № 391 (далі - Методика № 391).

Згідно із п. 3.5 Методики № 391 на заключній стадії проведення державної експертизи узагальнюються результати експертних досліджень, готується висновок державної експертизи щодо доцільності затвердження землевпорядної документації.

Висновок державної експертизи землевпорядної документації оформляється за типовою формою, встановленою Кабінетом Міністрів України відповідно до статті 18 Закону № 1808-IV.

Підготовлені висновки державної експертизи повинні зводитись до трьох можливих варіантів:

- землевпорядна документація в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно та погоджується (у разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок);

- землевпорядна документація не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, повертається на доопрацювання;

- землевпорядна документація, яка не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується.

Оцінка землевпорядної документації у висновках державної експертизи (за одним із вказаних варіантів) є обов`язковою.

Таким чином, підсумки державної експертизи відображаються у висновку, в якому експерт вказує на виявлені недоліки (якщо такі мали місце), необхідність доопрацювання проекту землевпорядної документації (у разі наявності недоліків).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що проведення експертизи проекту землевпорядної документації та формулювання за її наслідками висновку, є виключною компетенцією Держгеокадастру.

Статтею 37 Закону № 1808-IV встановлено, що замовники або розробники об`єктів державної експертизи, заінтересовані у спростуванні висновків державної експертизи або їх окремих положень, подають обґрунтоване клопотання (заяву) про це до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у місячний термін з дня отримання клопотання (заяви) розглядає його і за наявності підстав призначає проведення повторної державної експертизи.

У разі спростування висновків державної експертизи, яку проводив центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до проведення повторної державної експертизи залучаються незалежні експерти.

У разі відмови в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи або незгоди з висновками повторної державної експертизи замовники або розробники об`єктів державної експертизи мають право звернутися до суду.

Висновки державної експертизи можуть бути скасовані органом, який їх видав, у разі виявлення обставин, що могли вплинути на об`єктивність оцінки висновку.

Позитивні висновки повторної державної експертизи є підставою для прийняття відповідним органом рішення або реалізації заходів, передбачених об`єктами державної експертизи, крім випадків оскарження їх у судовому порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає для висновку, що заінтересовані особи, не згодні з висновком експертизи, мають подати обґрунтоване клопотання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який відповідно до Закону уповноважений розглядати такі клопотання.

Право заінтересованих осіб на звернення до суду з позовом про скасування висновків державної експертизи може бути реалізоване лише у разі відмови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи чи окремих їх положень або незгоди з висновками повторної експертизи.

Із матеріалів справи слідує, що ФОП ОСОБА_9 був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність голові та членам ФГ "Обрій": ОСОБА_1 (ділянка № НОМЕР_1 площею 5,9311 га), ОСОБА_5 (ділянка № НОМЕР_2 площею 5,9310 га), ОСОБА_3 (ділянка № НОМЕР_3 площею 5,9311 га), ОСОБА_4 (ділянка № НОМЕР_4 площею 5,9313 га), ОСОБА_5 (ділянка № НОМЕР_5 площею 5,9313 га), ОСОБА_6 (ділянка № НОМЕР_6 площею 5,9310 га), ОСОБА_7 (ділянка № НОМЕР_7 площею 5,9310 га), ОСОБА_8 (ділянка № НОМЕР_8 площею 5,9313 га) для ведення фермерського господарства кожному в розмірі, що не перевищує середнього розміру земельної частки (паю) на території Високопільської селищної ради Херсонської області загальною площею 47,4491 га ріллі богарної із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення.

За результатами державної експертизи землевпорядної документації 05.12.2019 відповідачем складений висновок № 140, відповідно до п. 11 якого проект оцінено негативно, а у п. 10 висновку вказано зауваження та пропозиції.

ФОП ОСОБА_9 усунені недоліки матеріалів землевпорядної експертизи.

14.01.2020 відповідачем складений висновок № 155 повторної державної експертизи землевпорядної документації, в якому зазначено про порушення вимог ст. 32 Земельного кодексу України та ст. 1 3 Закону України "Про фермерське господарство", проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність оцінено негативно (не погоджено). Зазначений висновок скасований рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі № 540/246/20. Вирішуючи спір у справі №540/246/20 суд дійшов висновку про необгрунтованість та протиправність зауважень ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, викладених у пункті 10 висновку від 14.01.2020 №155.

25.09.2020 ГУ Держгеокадастру у Херсонській області складений висновок № 81 повторної державної експертизи землевпорядної документації, відповідно до якого проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність повертається на доопрацювання.

Таким чином, у позивача виникло право на звернення до суду, оскільки ним оскаржується висновок повторної державної експертизи землевпорядної документації.

Підставою негативного висновку від 25.09.2020 № 81 відповідач у пункті 10 "Зауваження та пропозиції до землевпорядної документації" вказав:

1. Перелік обмежень у використанні земельних ділянок привести у відповідність до вимог постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру".

2. Підтвердити право комунальної власності земельної ділянки (ст. 122 Земельного кодексу України).

3. На графічних матеріалах уточнити опис меж. Згідно даних Державного земельного кадастру по межі від В до Г ділянка межує з землями державної власності, згідно матеріалів проекту з землями комунальної власності.

4. У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відсутня інформація про право постійного користування земельною ділянкою. Привести у відповідність.

5. До проекту землеустрою додати графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному начальному закладі

Щодо зауваження № 1 висновку, а саме - Перелік обмежень у використанні земельних ділянок привести у відповідність до вимог постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 23 Порядку ведення Державного земельного кадастру до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про обмеження у використанні земель:

1) назва та код, обліковий номер обмеження (в цілому і за окремими контурами) згідно з додатками 2 і 6 та пунктами 28 і 30-1 цього Порядку;

2) контури обмеження з координатами їх поворотних точок та довжиною;

3) площа обмеження (в цілому і за окремими контурами);

4) перелік заборонених видів діяльності та обов`язків щодо вчинення певних дій з посиланням на нормативно-правові акти, згідно з якими встановлено обмеження, строк дії обмеження;

5) опис режимоутворюючого об`єкта (за його наявності):

найменування; контури меж режимоутворюючого об`єкта з координатами поворотних точок та довжиною; площа (в цілому і за окремими контурами); характеристики, що обумовлюють встановлення обмеження;

6) інформація про документи, на підставі яких встановлено обмеження (назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, за якою встановлено обмеження, найменування органу, що його прийняв, дата, з якої діє обмеження), електронні копії таких документів.

Варто відмітити, що відповідач у висновку (п. 10) не зазначив конкретно яким саме вимогам, передбачених постановою КМУ від 17.10.2021 № 1051, не відповідають наявні в проекті землеустрою Переліки обмежень у використанні земельних ділянок.

Щодо зауваження № 2 висновку, а саме - підтвердити право комунальної власності земельної ділянки (ст. 122 Земельного кодексу України), суд зазначає наступне.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.04.2019 НВ-019, який міститься в матеріалах справи, у розділі форма власності зазначено - комунальна власність, а у відомостях про право власності власником зазначена Високопільська селищна рада. Крім того, даний витяг був долучений до проекту землеустрою у додаткових матеріалах п. 14.2.

Відтак, суд вважає, що відповідний витяг є належним доказом підтвердження права комунальної власності Високопільської селищної ради на земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0375.

Щодо зауваження № 3 висновку, а саме - На графічних матеріалах уточнити опис меж. Згідно даних Державного земельного кадастру по межі від В до Г ділянка межує з землями державної власності, згідно матеріалів проекту з землями комунальної власності, суд зазначає що дана вимога не є обґрунтованою, не містить чіткого посилання в якому саме документі проекту наявні розбіжності (проект землеустрою містить декілька документів в яких зазначений опис меж).

Суд не погоджується із зауваженням № 3 висновку, оскільки наданий проект землеустрою містить відповідне викопіювання із публічної кадастрової карти, на якому позначене бажане місце розташування земельної ділянки (а.с. 86).

Щодо зауваження № 4 висновку, а саме - У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відсутні інформація про право постійного користування земельною ділянкою, суд зазначає наступне.

Згідно Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ХС № 001203 ОСОБА_1 на праві постійного користування для ведення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку площею 49,8 га.

Згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр", норми якого набрали чинності з 01.01.2013, відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про Державний земельний кадастр" інформація Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отримана центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, може зберігатися та використовуватися для забезпечення виконання покладених на нього повноважень, у тому числі для ведення обліку земель.

Відповідач у своєму висновку не навів яку саме норму, правило чи стандарт порушує вказаний недолік № 5, і фактично зобов`язав позивача вчинити дії щодо внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3.4.2 Розділу 3 Методики проведення державної експертизи, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004 № 391, при проведенні державної експертизи землевпорядної документації визначаються:

- відповідність змісту документації вимогам законодавства України, встановленим стандартам, нормам і правилам, рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо раціонального використання і охорони земель, умов і порядку їх забудови, охорони навколишнього природного середовища, санітарно-епідеміологічного благополуччя населення, збереження культурної спадщини;

- відповідність змісту документації вимогам завдань на її розроблення та вимогам передпроектної документації;

- запропоновані землевпорядною документацією рішення щодо рекультивації порушених земель, поліпшення малопродуктивних угідь, оцінки земель тощо;

- еколого-економічна ефективність передбачених заходів щодо запобігання їх впливу на земельні угіддя за межами ділянки, охорони агроландшафтів;

- відповідність вимогам законодавства умов щодо зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок у разі проведення вибіркової та добровільної державної експертизи робочих проектів землеустрою, передбачених підпунктом "з" частини другої статті 25 Закону України "Про землеустрій".

Суд відмічає, що відповіч у висновку державної експертизи не навів конкретних норм законодавства, стандартів чи правил, які порушені позивачем під час виготовлення проекту землеустрою. Частина зауважень у спірному висновку зобов`язує позивача створити та додати до проекту землеустрою нові, не передбачені нормами ст. 49-1 Закону України "Про землеустрій" документи, для підтвердження, зокрема права постійного користування земельною ділянкою чи перебування земельної ділянки у комунальній власності.

Отже, вирішуючи даний спір, суд не встановив порушення позивачем вимог законодавства, що наведені відповідачем у пункті 10 висновку від 25.09.2020 № 81.

Статтею 32 Закону № 1808-IV встановлено, що державна експертиза проводиться шляхом розгляду документації та матеріалів.

Відтак, зважаючи на приписи ст. 32 Закону № 1808-IV, суд критично оцінює доводи відповідача, наведені у відзиві, про те, що у Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відсутній проект землеустрою, що унеможливлює його дослідження та перевірку, оскільки державна експертиза землевпорядної документації, одним із видів якої є, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, здійснюється виключно за наявності у органу, який проводить державну експертизу, матеріалів даного об`єкту експертизи.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого відповідачем висновку державної експертизи від 25.09.2020 № 81, а тому скасовує даний висновок.

Суд не погоджується із твердженням відповідача, наведеними у відзиві, про відсутність у суду повноважень на врегулювання даного спору у такий спосіб, як це просить позивач - зобов`язати відповідача невідкладно надати висновок державної експертизи землевпорядної документації з позитивною оцінкою та погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, оскільки це є втручанням у повноваження державного органу, з огляду на таке.

Як встановлено судом, відповідач тричі складав негативні висновки державної експертизи землевпорядної документації, а саме - 05.12.2019 № 140, 14.01.2020 № 155 та 25.09.2020 № 81. Дані висновки містять різні за змістом та суттю зауваження, які позивач повинен був усунути з метою приведення проекту землеустрою у відповідність з вимогами законодавства. Висновок від 14.01.2020 № 155 скасований рішенням суду, яке набрало законної сили 07.08.2020. Висновок від 25.09.2020 № 81 суд скасував, розглядаючи даний спір.

Отже, має місце повторна протиправна діяльність відповідача щодо негативної оцінки об`єкту екпертизи, який згідно статті 9 Закону № 1808-IV не підлягає обов`язковій державній екпертизі.

Доцільно зауважити, що стаття 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" не містить вказівки на обов`язковість проведення державної експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення (земля богарна) у власність для ведення фермерського господарства.

Суд вважає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення Олссон проти Швеції від 24.03.1988), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття.

Праву позивача на отримання у власність земельної ділянки кореспондує обов`язок відповідача прийняти відповідне рішення, або вчинити відповідну дію. Тобто, позитивно оцінити та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі дотримання встановлених стандартів, норм і правил - це не право відповідача, а його прямий обов`язок.

У випадку, коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію, суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Також, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Натомість, у цій справі відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, неодноразово негативно оцінувати землевпорядну документацію, кожен раз з інших незаконних підстав. Правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Вказана правова позиція щодо дискреційних повноважень суб`єктів владних повноважень підтверджена постановою Верховного Суду від 27.02.2018 № К/9901/4844/18.

До того ж, виключність повноважень, на яку посилається відповідач у відзиві, з огляду на положення статті 2 КАС України, жодним чином не впливає на можливість оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки процес надання позивачу формальних негативних висновків державної експертизи може тривати безкінечно, то в даному випадку єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надати позивачу позитивний висновок землевпорядної документації та погодити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність голові та членам ФГ "Обрій".

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, всупереч наведеним положенням КАС України, відповідач не обґрунтував правомірність прийняття висновку, яким проект земленустрою оцінений негативно, та як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності такого свого рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту даної норми слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, що може використовуватись залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

У той же час, позивачами не надано жодного доказу того, що відповідач буде ухилятися від виконання судового рішення, а судом таких обставин не встановлено.

Відтак, відсутні підстави для встановлення судового контролю.

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ст. 139 КАС УКраїни.

У період з 28.12.2020 до 11.01.2021 суддя Кисильова О.Й. перебувала у відпустці.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновок державної експертизи землевпорядної документації від 25.09.2020 № 81, складений Головним управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) надати ОСОБА_1 висновок державної експертизи землевпорядної документації з позитивною оцінкою та погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність голові та членам фермерського господарства "Обрій" громадянам: ОСОБА_1 (ділянка № НОМЕР_1 , площею 5,9311 га); ОСОБА_2 (ділянка № НОМЕР_2 площею 5,9310 га); ОСОБА_3 (ділянка № НОМЕР_3 площею 5,9311 га); ОСОБА_4 (ділянка № НОМЕР_4 площею 5,9313 га); ОСОБА_5 (ділянка № НОМЕР_5 площею 5,9313 га); ОСОБА_6 (ділянка № НОМЕР_6 площею 5,9310 га); ОСОБА_7 (ділянка № НОМЕР_7 площею 5,9310 га); ОСОБА_8 (ділянка № НОМЕР_8 площею 5,9313 га) для ведення фермерського господарства кожному в розмірі, що не перевищує середнього розміру земельної частки (паю) на території Високопільської селищної ради Високопільського району Херсонської області загальною площею - 47,4491 га ріллі богарної із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, що були раніше надані в постійне користування ОСОБА_1 , згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС № 001203, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 16.05.2000 № 349 (кадастровий номер: :05:001:0375).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_9 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 109020100