Справа № 755/6976/20
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/6976/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - САВЛУК Т. В.

при секретарі - Бурячек О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасувати постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності,, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської державної адміністрації про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської державної адміністрації про накладення адміністративного стягнення від 04 травня 2020 року № 917 відносно ОСОБА_1 .

07 серпня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

01 вересня 2020 року адміністративна комісія при Виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подала відзив на позовну заяву з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просили відмовити у задоволені позову в повному обсязі

14 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив та просив розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи.

21 вересня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засідання підтримав позовні вимоги, додатково пояснив, що є уповноваженим представником ТОВ «Центральна фармацевтична компанія», на підставі довіреності. До його повноважень входить представлення інтересів вказаної юридичної особи у відносинах із посадовими особами органів місцевого самоврядування. ТОВ «Центральна фармацевтична компанія» здійснює ремонтні роботи приміщення аптеки у будинку 15/1 по проспекті Свободи у місті Києві з метою приведення вказаного приміщення у відповідність до вимог ДБН В.2.2-17:2006 «Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення». 11 березня 2020 року, близько 10:00 год, за адресою м. Київ. пр-т. Свободи. 15/1, позивач перебував з метою спілкування з представниками Відділу контролю за благоустроєм Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, на предмет можливого вчинення адміністративного правопорушення. За вказаною адресою прибули Заступник відділу контролю Пасінчук Андрій Володимирович та Головний спеціаліст Відділу контролю Горбачов В`ячеслав Вікторович, які повідомили Позивачеві про виявлене порушення правил благоустрою міста Києва шляхом складування будівельних матеріалів та будівельного сміття без контрольної катки на тимчасове порушення благоустрою. З метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, вказані посадові особи почали вимагати від позивача документи що посвідчують його особу. Як уповноважений представник ТОВ «Центральна фармацевтична компанія», позивач надав вказаним посадовим особа документи про юридичну особу та правовстановлюючі документи на приміщення за вказаною адресою. Крім цього повідомив про те, що ремонтні роботи здійснюються юридичною особою в межах господарської діяльності та відповідальним за дотримання вимог закону в даному випадку є керівник даної юридичної особи. Не зважаючи на це, представники Відділу контролю наполягали на складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача особисто. Позивач повідомив представників Відділу контролю про те, що їм надано всі документи, що мають відношення до ремонтних робіт в т.ч. про відповідальних осіб, і яких достатньо у повній мірі для складення відповідного протоколу. Крім цього, безпідставні вимоги, що не стосуються ремонтних робіт, та які продовжуються більше 4 (чотирьох) годин поспіль, заважають здійсненню господарської діяльності ТОВ «Центральна фармацевтична компанія», що є кримінальним злочином. Таким чином, вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правову позицію щодо підстав позову висловився у відзиві на позов, просив в позові відмовити, інших заяв (клопотань) до суду не подавали.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 11 березня 2020 року заступником відділу контролю за благоустроєм Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Пасінчуком А. В. було складено протокол № 43 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 11 березня 2020 року о 15 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, пр-т. Свободи, 15/1, виявлено порушення благоустрою, а саме виконання будівельних робіт по утепленню фасаду будинку без контрольної картки та тимчасове порушення благоустрою виданої Департаментом міського благоустрою. Як вбачається із зазначеного протоколу, позивач відмовився від підпису в присутності двох свідків.

04 травня 2020 за результатами розгляду вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем винесено постанову № 917 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої позивач, порушив благоустрій території, а саме: виконання будівельних робіт по утепленню фасада будинку без контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою, виданої Департаментом міського благоустрою (пр-т. Свободи, 15/1), чим порушено вимоги ст. 152 КУпАП, пунктів 15.3.27, 3.2.8 «Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051.

Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Пункт 1 частини 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачає, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері благоустрою.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів (формальний склад).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно положень статті 1 цього ж Закону, територія (в населеному пункті) - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

Відповідно до ч. 2 статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: 1) утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

При цьому згідно ч. 1 статті 16 вказаного Закону на об`єктах благоустрою категорично забороняється: 1) виконувати роботи без дозволу у разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом; 2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева; 3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг; 4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; 5) самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо; 6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України; 7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів; 8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях; 9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

Суб`єктом адміністративного проступку є, зокрема, громадяни.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Пункт 3.2.8. Правил благоустрою міста Києва, що затверджені рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року N 1051/1051 передбачає, змінювати зовнішній вигляд фасадів будівель та споруд тільки на підставі затверджених у встановленому порядку проектів та за умови одержання дозволу (ордера) на тимчасове порушення благоустрою території у зв`язку з виконанням відповідних робіт у Головному управлінні контролю за благоустроєм міста Києва.

Пункт 15.3.27 Правил благоустрою міста Києва, що затверджені рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року N 1051/1051, Інші види робіт, пов`язані з порушенням благоустроєм та його відновленням, визначаються Головним управлінням контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі нормативно-правових актів, рішень Київської міської ради, розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Статею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 152 Кодексу про адміністративні правопорушення України визначено, що Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28 січня 2020 року, ОСОБА_3 значиться керівником вказаного товариства.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 КУпАП, розгляд справи про правопорушення, передбачене статтею 152 КУпАП, покладено на адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. (ст.91 КАС України)

За клопотанням позивача, в судове засідання викликано свідка старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_4 , який пояснив, що 11 березня 2020 року на підрозділ 102 надійшов виклик від працівників благоустрою, приїхавши за адресою: м. Київ, пр-т. Свободи, 15/1, працівниками поліції було встановлено особу позивача, оскільки він не надавав своїх документів працівникам благоустрою для складання протоколу за порушення ст. 152 КУпАП. Після встановлення особи позивача працівниками поліції було складено адміністративний протокол, який був направлений до суду першої інстанції, доля якого не відома.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, по даній справі сторона відповідача не надала жодного документу, що ОСОБА_1 є особою яка несе відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Крім того, судом з матеріалів справи встановлено, що під час розгляду адміністративної справи адміністративною комісією належним чином не встановлено обставини справи (наявність порушення), не враховано особу порушника.

В той же час ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

За положеннями ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на означене, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем правомірності прийнятої ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської державної адміністрації про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, підлягають задоволенню,

Керуючись ст. ст. 6-11, 14, 77, 139, 217, 241-246, 255, 293, 295, 371КАС України, Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Правилами благоустрою міста Києва, що затверджені рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року N 1051/1051, ст.ст. 33, 152, 222, 245, 251, 254, 256, 268, 276, 278-280, 289, 293, 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому оргпані Київсьбкої міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасувати постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Скасувати постанову №917 від 04 травня 2020 року, яка винесена адміністративною комісією при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), щодо притягнення ОСОБА_1 до адмінінсчтарвтиної відповідальності за ст.152 Кодексу України про адмінінстратвине правопорушення, та накаладення адміністарвтиного стячгення у виді штрафу у розмірі ста неополаткованих мінімумів доходіва громадян, що складає 1700,00 гривень

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровським районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

С у д д я: