Справа № 140/17369/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/17369/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Денисюка Р.С,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання відмови протиправною щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу, як дружині померлого судді у відставці відповідно до довідки ТУ ДСА України у Волинській області від 24.02.2020 № 289 суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-рп/2020, але не були ним отримані та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 як дружині померлого судді у відставці відповідно до довідки ТУ ДСА України у Волинській області від 24.02.2020 № 289 суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , відповідно до рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-рп/2020, але не були ним отримані.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що її покійний чоловік ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримував довічне грошове утримання як суддя у відставці. Постановою Володимир Волинського міськрайонного суду Волинської області у справі 2а-154/32/16 було задоволено позов ОСОБА_2 до відповідача та визнано протиправною відмову у перерахунку пенсії та зобов`язано здійснити такий перерахунок. Також вказаним рішенням зобов`язано відповідача у разі зміни розміру суддівської винагороди здійснювати її перерахунок.

У квітні 2020 року її чоловік звернувся до ГУ УПФ у Волинській області із заявою про перерахунок розміру довічного грошового утримання на підставі рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-рп/2020, однак, листом від 09.04.2020 йому в цьому було відмовлено із підстав відсутності механізму такого перерахунку.

Позивач зазначає, що її чоловік у відповідності до норм Закону України «Про судоустрій та статус суддів», рішення Конституційного Суду України у справі № 2-рп від 18.02.2020 мав право на здійснення перерахунку довічного грошового утримання з 19.02.2020, а відтак відмова в її проведенні з підстав наведених у листі є протиправною.

Позивач з врахуванням норм статті 1227 ЦК України, у жовтні 2020 року звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати їй як дружині померлого судді у відставці відповідних сум щомісячного довічного грошового утримання, які призначалися її чоловіку, але не були одержані ним за життя. Листом від 19.11.2020 відповідач в цьому їй відмовив, посилаючись на відсутність рішень щодо здійснення такого перерахунку її чоловіку.

ОСОБА_1 вважає таку відмову необґрунтованою та незаконною. Зазначає, що відповідно до положень статті 1227 ЦК України належні померлому соціальні виплати, які ним не були одержані за життя, передаються членам сім`ї померлого або є предметом спадщини. Право на перерахунок довічного утримання позивач мав в силу закону та судових рішень, а тому відповідачем повинен бути здійснено його перерахунок та виплачені відповідні кошти їй як дружині померлого.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.12.2020 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України). Згідно з частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

Представник відповідача у відзиві на позов його вимоги заперечує. В обґрунтування своєї позиції вказала, що відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію та інші виплати, встановлені законом. Виходячи із вказаного зазначає, що право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці в разі його смерті не може бути реалізовано дружиною померлого, оскільки це право пов`язано лише з особою померлого.

Оскільки, перерахунок довічного грошового утримання судді не проводився, то відсутні законодавчо встановлені підстави для його проведення дружині померлого. Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області та отримував довічне грошове утримання як суддя у відставці (а.с. 12,13).

24.02.2020 ТУ ДСАУ в Волинській області ОСОБА_2 видано довідку № 289 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання (а.с.16).

06.04.2020 ОСОБА_2 звернувся із заявою до відповідача про перерахунок довічного грошового утримання судді.

Листом №800/03-16 від 09.04.2020 відповідач в проведені перерахунку відмовив, у зв`язку із відсутністю законодавчо встановленого механізму його проведення (а.с.17).

Як вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

13.10.2020 позивач звернулась із заявою до ГУ УПФ у Волинській області на підставі статті 1227 ЦК України про здійснення перерахунку та виплати належного її чоловіку довічного грошового утримання (а.с.18-23).

За результатами розгляду заяви позивача, відповідач листом за №0300-1603-8/39159 від 19.11.2020 відмовив їй у цьому, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 такого права (а.с.24-25).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку та виплаті довічного грошового утримання судді у відставці, які йому належали за життя та ним не були отримані за життя відповідач діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частинами першою, другою статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною четвертою вказаної статті визначено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 56 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Аналогічна норма зазначена і у статті 91 Закону України Про пенсійне забезпечення згідно з якою суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що право на отримання коштів належить тим членам сім`ї пенсіонера, які належать до членів його сім`ї, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому пенсіонеру, але за життя він їх не отримав незалежно від причин.

В даному випадку спірні правовідносини між сторонами стосуються права на перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці, що виникло у ОСОБА_2 з 19.02.2020.

Частиною першою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". (далі Порядок № 22-1).

Абзацом 1 пункту 4.1 Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою .

Відповідно до пункту 4.3 даної Постанови визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач за життя звертався до ГУ УПФ у Волинській області із заявою про проведення перерахунку пенсії по новій довідці ТУ ДСАУ у Волинській області від 24.02.2020 № 289, однак йому в цьому було відмовлено рішенням від 09.04.2020.

Рішення про відмову в проведенні перерахунку ОСОБА_2 не було оскаржено та є чинним. Будь-яких інших рішень щодо проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відносно ОСОБА_2 не приймалося.

Таким чином судом встановлено, що на даний час відсутнє рішення відносно здійснення перерахунку та виплати довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 відносно ОСОБА_2 .

Право на здійснення перерахунку довічного грошового утримання належало виключно судді у відставці.

На думку суду, право на соціальне забезпечення, одним з видів якого є виплата пенсії (за віком, у випадку хвороби, інвалідності, втрати годувальника, для виховання дітей тощо) полягає в тому, що держава гарантує надання достатніх коштів громадянам, які через об`єктивні обставини повністю або частково втратили можливість працювати і отримувати винагороду за працю. Право на пенсійне забезпечення випливає зі змісту права на соціальний захист, спрямованого на забезпечення громадян у зв`язку зі старістю, інвалідністю, втратою годувальника, з інших передбачених законом підстав і реалізується шляхом надання особі такого виду матеріальної підтримки як пенсії. Відтак, таке право на пенсію нерозривно пов`язане з особою пенсіонера, якому призначена, нарахована та виплачується така пенсія.

Як встановлено статтею 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Право на пенсію та інші соціальні виплати не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах.

Однак відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Оскільки ОСОБА_2 довічне грошове утримання з 19.02.2020 на підставі довідки № 289 від 24.02.2020 не було здійснено та не нараховувалось для виплати, тому воно не може бути нараховане та виплачене позивачу.

Тому, з врахуванням викладеного, відсутні підстави для визнання протиправною відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплати довічного грошового утримання з 19.02.2020 померлого судді, яка йому не була проведена.

Що стосується посилань позивача на постанову Володимир Волинського міського суду від 20.06.2016 у справі № 2а-154/32/16, то суд їх до уваги не приймає, оскільки вказана постанова суду не стосується спірних правовідносин.

Підсумовуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк