Справа № 300/2451/20
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. справа № 300/2451/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним дії управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення у січні 2018 року переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії за 2014, 2015 та 2016 роки в розмірі 3764,40 грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити призначення позивачу пенсії за віком з часу його фактичного призначення - з 03.01.2018 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) для призначення пенсії визначеної із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, а також здійснити доплату різниці пенсії, яка виникла з вини відповідача, за період з 03.01.2018 по даний час.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримував з 01.03.2000 пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон № 2262-XII). Після досягнення 60-ти років, позивач звернувся із заявою від 17.11.2017 до відповідача, в якій ОСОБА_1 повідомив про відмову від права на отримання пенсії за вислугою років згідно Закону № 2262-XII та просив призначити йому пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-IV). Позивач зазначив, що з моменту подання заяви від 17.11.2017 до серпня 2020 року відповідач не надав йому жодної інформації про прийняте за результатами розгляду заяви від 17.11.2017 рішення. Вказав, що згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 07.08.2020 № 2230-2279/Р-02/8-0900/20 позивач дізнався, що відповідач не призначив пенсію за віком, а фактично у січні 2018 року перевів його з пенсії за вислугою років на пенсію за віком та застосував показник середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015 та 2016 роки в розмірі 3764,40 грн., а також застосував величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Позивач вважає протиправним переведення його з пенсії за вислугою років на пенсію за віком, оскільки чинним законодавством передбачено переведення з одного виду пенсії на інший лише в тому випадку, якщо пенсія призначена на підставі одного закону. Також ОСОБА_1 вважає протиправним застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії за 2014, 2015 та 2016 роки в розмірі 3764,40 грн., оскільки вимоги частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стосуються умов розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший. В даному випадку, на думку позивача, обчислення йому пенсії за віком як особі, яка має право виключно на її призначення, а не переведення, не може здійснюватись із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, оскільки за призначенням пенсії за віком позивач вперше звернувся із письмовою заявою 17.11.2017, а пенсія фактично нарахована та виплачена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в січні 2018 року. Позивач вважає, що відповідач повинен був застосувати при призначенні пенсії показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, як це передбачено абзацом 4 частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 28.09.2020 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки.

Ухвалою від 12.10.2020 суд поновив ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з цим позовом та відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03.11.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.10.2020 за № 0900-0805-8/20134 на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову. У відзиві представник відповідача зазначив, що з 01.03.2000 ОСОБА_1 призначено пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З 17.11.2017 позивача згідно поданої заяви переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Під час переведення з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може бути враховано заробітну плату (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який було враховано під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки застосовують під час переведення лише з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (за умови, якщо її призначають вперше) і за наявності в особи 24 місяці страхового стажу, який вона набула після призначення (попереднього перерахунку) пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі. Відповідач зазначив, що право вибору призначення одного з видів пенсійного забезпечення було використано позивачем у березні 2000 року, в подальшому можливе тільки переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 16.12.2020 суд витребував в Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області:

- копії всіх матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 за період з 01.11.2017 по даний час (заяв (додатків до них), розпоряджень, протоколів, розрахунків пенсійного органу);

- пояснення щодо того, який показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої стягнуто страхові внески та за який розрахунковий період він взятий; який показник величини оцінки одного року страхового стажу застосовано; та з якої дати призначено пенсію за віком згідно розпорядження від 18.12.2017 № 9044 (з посиланням на конкретні норми права, якими це передбачено);

- пояснення щодо того, який показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої стягнуто страхові внески та за який розрахунковий період він взятий; який показник величини оцінки одного року страхового стажу застосовано; та з якої дати призначено (перераховано) пенсію за віком позивачу згідно розпорядження № 828661 від 11.01.2018;

- пояснення щодо того, який показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої стягнуто страхові внески та за який розрахунковий період він взятий; який показник величини оцінки одного року страхового стажу застосовано; та з якої дати призначено (перераховано) пенсію за віком позивачу згідно розпорядження № 828661 від 01.02.2018 (з посиланням на конкретні норми права, якими це передбачено);

- пояснення чому за одним і тим самим номером 828661 є розпорядження з різними датами та змістом.

30.12.2020 на виконання вимог ухвали від 16.12.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло додаткове письмове пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28.12.2020 № 0900-0803-8/26108.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Міністерства внутрішніх справ України та з 01.03.2000 отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Після досягнення 60-ти років, позивач звернувся із заявою від 17.11.2017 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську, в якій повідомив про відмову від права на отримання пенсії за вислугою років згідно Закону № 2262-XII та просив призначити йому пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 22).

Згідно розпорядження від 18.12.2017 № 9044, ОСОБА_1 з 17.11.2017 переведено на пенсію за віком та проведено розрахунок такої пенсії (а.с. 37).

Відповідно до пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28.12.2020 № 0900-0803-8/26108, на час здійснення переведення на інший вид пенсії, у зв`язку з відсутністю програмного забезпечення, пенсію ОСОБА_1 було перераховано при страховому стажі 42 роки 7 місяців із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу - 1,35% замість 1% (коефіцієнт стажу склав - 0,57488=0,42583*1,35). При переводі на інший вид пенсії застосовано середню заробітну плату (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки в сумі 3764,40 грн. Розмір пенсії позивача з 17.11.2017 становив 10740,00 грн., що є максимальним відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», відповідно до якої максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Згідно розпорядження від 11.01.2018 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії у зв`язку із зміною максимального розміру пенсії через збільшення з 01.01.2018 розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому розмір пенсії позивача з 01.01.2018 склав 13730,00 грн. Коефіцієнт стажу та заробітної плати при перерахунку з 01.01.2018 залишилися незмінними. 14.01.2018 після внесення змін до програмного забезпечення з врахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», проведено перерахунок пенсій, призначених до 01.10.2017 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки - 3764,40 грн., з величиною оцінки страхового стажу в розмірі 1%. За вказаних обставин, позивачу проведено індивідуальний перерахунок пенсії з 01.02.2018, а тому розмір пенсії позивача склав 10250,21 грн. (а.с. 39).

25.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив видати атестат про зняття позивача з обліку як пенсіонера, якому призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 23).

Листом від 08.07.2020 № 1896-1920/Р-02/8-0900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надало ОСОБА_1 вищевказаний атестат (а.с. 24-26).

27.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив надати належним чином засвідчені копії: індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5, які були використані при призначенні пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; всіх розпоряджень та заяв про призначення пенсії; розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітку для обчислення пенсії та інформацію про заяву про призначення пенсії за віком та з якого часу розпочато виплату такої пенсії (а.с. 31).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 07.08.2020 за № 2230-2279/Р-02/8-0900/20 повідомило позивача, що пенсію за віком призначено з 17.11.2017, а виплата розпочата з січня 2018 року (а.с. 32-33).

Вважаючи протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при переведення позивача з пенсії за вислугою років на пенсію за віком, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону №1058-IV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-XII та статтею 10 № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів за її вибором.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що за рахунок коштів Пенсійного Фонду України (далі - Пенсійного фонду) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно частини 2 статті 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з пунктами 2, 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Пунктом 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до пункту 4-3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно з пунктом 4-4 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %. З 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

З огляду на вказані положення закону, застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% можливе виключно при призначенні пенсії відповідно до приписів Закону № 1058 в період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, частиною 3 статті 45 Закону № 1058 визначено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058.

В даному випадку ОСОБА_1 з 01.03.2000 отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262-ХІІ, яким передбачені інші умови і порядок призначення та обчислення пенсії, ніж Законом № 1058. Так, пенсія за вислугу років визначається у процентному співвідношенні (залежно від вислуги) до розміру грошового забезпечення. При цьому, показник середньої заробітної плати при визначенні грошового забезпечення для обчислення пенсії не застосовується.

Після досягнення 60-ти років, позивач звернувся із заявою від 17.11.2017 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV вперше.

Таким чином, має місце призначення позивачу пенсії за віком за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону, а тому у відповідача відсутні підстави для застосування до спірних відносин положень частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV.

Так, у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом № 2262-ХІІ, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суд, зазначеній в постановах від 05.07.2019 в справі № 565/645/17, від 23.10.2018 в справі № 317/4184/16, від 31.05.2019 в справі № 344/7053/17, від 15.08.2019 в справі № 263/16495/16-а, від 11.09.2019 в справі № 363/1493/17, від 17.07.2020 в справі № 335/13894/16-а, та правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, зазначеній в постанові від 31.10.2018 в справі № 577/2576/17.

Як встановлено судом вище, згідно розпорядження від 18.12.2017 за № 9044, ОСОБА_1 з 17.11.2017 переведено на інший вид пенсії та проведено перерахунок пенсії, під час якого враховано страховий стаж 42 роки 7 місяців із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу - 1,35%. При обрахунку розміру пенсії за віком застосовано середню заробітну плату (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислену як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки у сумі 3764,40 грн. (а.с. 37).

Вказані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обрахунку ОСОБА_1 розміру пенсії за віком відповідають вимогам пункту 4-4 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком 17.11.2017, тобто в період з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року, а тому при призначенні пенсії підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

При цьому суд не погоджується з твердження відповідача про те, що під час обрахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної з 17.11.2017, фактично помилково застосовано середній показник заробітної плати (доходу) за 2014, 2015 та 2016 роки та величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % через відсутність програмного забезпечення, яке б забезпечило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17.11.2017 при переведенні з пенсії за вислугою років на пенсію за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, як це передбачено частиною 3 статті 45, пунктом 4-3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058.

В даному випадку суд зазначає про те, що вказані вимоги частини 3 статті 45, пункту 4-3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 застосовується виключно при перерахунку пенсії внаслідок переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, обидва з яких передбачені вказаним Законом, та при перерахунку пенсії з 1 жовтня 2017 року, призначеної саме відповідно до Закону № 1058 до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017 (набрав чинності в цій частині з 01.10.2017). Проте, як встановлено судом вище, пенсія за віком призначена ОСОБА_1 вперше з 17.11.2017 (тобто після 01.10.2017 - дати набрання чинності Законом України № 2148-VIII), а, отже, ні норма пункту 4-3 розділу ХV "Прикінцеві положення", ні норма частини 3 статті 45 Закону № 1058 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

При обрахунку розміру пенсії за віком, призначеної позивачу вперше з 17.11.2017, підлягала застосуванню саме норма пункту 4-4 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, якою передбачено, що при призначенні пенсії з 01.10.2017 по 31.12.2017 застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Отже, фактично вказана вище позиція пенсійного органу не була реалізована до 01.02.2018, коли було прийнято відповідне розпорядження про індивідальний перерахунок пенсії позивача. Таким чином, в даному випадку фактично розрахунок пенсійних виплат за період з 17.11.2017 по 01.02.2018 відповідав вимогам чинного пенсійного законодавства, а тому суд вважає, що дії відповідача у вказаний період не порушили права позивача на пенсійне забезпечення.

Щодо обмеження максимального розміру пенсії позивачу.

Суд встановив, що розмір пенсії позивача з 17.11.2017 становив 10740,00 грн. Вказаний розмір пенсії за віком є максимальним відповідно до вимог частини 3 статті 27 Закону України № 1058, частини 1 статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Так, частиною 1 статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.

Частиною 3 статті 27 Закону № 1058 визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено на рівні 1373,00 грн., а тому максимальний розмір пенсії обмежений десятьма прожитковими мінімумами з 01.01.2018 становив 13730,00 грн.

Згідно розпорядження від 11.01.2018 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії у зв`язку із зміною максимального розміру пенсії внаслідок збільшення з 01.01.2018 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, а тому розмір пенсії позивача з 01.01.2018 склав 13730,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що вищевказані норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії є чинними, а тому підлягають застосуванню всіма юридичними та фізичними особами, в тому числі й органами Пенсійного фонду України.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постановах від 14.03.2018 в справі № 183/342/17, від 03.04.2018 в справі № 361/4922/17.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно обмежив максимальний розмір пенсії позивача згідно розпорядження від 18.12.2017 року сумою 10740,00 грн., а згідно розпорядження від 11.01.2018 року - сумою 13730,00 грн.

Що стосується дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі розпорядження № 828661 від 01.02.2018 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, то суд вказує на таке.

Згідно розпорядження від 01.02.2018 відповідач здійснив індивідуальний перерахунок пенсії позивача, відповідно до якого застосував середню заробітну плату (доход) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки - 3764,40 грн., з величиною оцінки страхового стажу в розмірі 1%. За вказаних обставин, внаслідок перерахунку розмір пенсії позивача склав 10250,21 грн. (а.с. 39).

Суд вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправними, оскільки, як зазначено вище, положення пункту 4-3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 та частини 3 статті 45 Закону № 1058 не стосуються осіб, яким пенсія за віком призначена вперше в період з 01.10.2017 по 31.12.2017, в тому числі й позивача.

За вказаних обставин, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно здійснило перерахунок з 01.02.2018 пенсії ОСОБА_1 на підставі розпорядження від 01.02.2018 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, замість застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Суд звертає увагу на те, що з врахуванням приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.

Надаючи об`єктивну оцінку факту порушеного права ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що для забезпечення верховенства права в спірних правовідносинах, порушене право позивача на пенсійне забезпечення належить захистити у спосіб, який забезпечить ефективне відновлення такого права, а саме: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку пенсії позивача за віком згідно розпорядження № 828661 від 01.02.2018 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, та зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком з 01.02.2018, з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, з урахуванням фактично виплачених сум. В задоволенні решти позову щодо дій відповідача, що мали місце до 01.02.2018, належить відмовити.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку частково задовольнити позов в цій адміністративній справі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

В підтвердження понесення судових витрат у справі позивачем подано квитанцію № 0.0..1 від 10.09.2020 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 840,80 грн.

З огляду на часткове задоволення позову, відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 420,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) згідно розпорядження № 828661 від 01.02.2018 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код - 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) здійснити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) перерахунок пенсії за віком з 01.02.2018 з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області (ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.