Справа № 360/4578/20
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4578/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Жердєва Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ) до управління праці та соціального захисту населення Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області (далі відповідач, УПтаСЗН ВЦА м. Сєвєродонецьк), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг», в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_2 за заявою уповноваженого члена сім`ї, в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для яких позивач ОСОБА_2 є опікуном та піклувальником відповідно, щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», за період з 16.07.2020 року, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16.07.2020 позивач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із заявою щодо призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Листом з УПтаСЗН від 24.07.2020 року № 7569/10, позивачу ОСОБА_2 повідомлено наступне: «...відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам (далі ВПО), які перемістились з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також ВПО, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення... Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 (далі - Переліки). Враховуючи вищевикладене, з 03.06.2017 ВПО, які перемістилися з смт.Нижнє Попаснянського району, втратили право на отримання грошової допомоги у зв`язку з тим, що населений пункт смт. Нижнє не відноситься до вищезазначених Переліків. Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 548 внесено зміни до пункту 2 Порядку № 505, який доповнили новим абзацом такого змісту: За рішенням комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, грошова допомога може надаватися внутрішньо переміщеним особам з інвалідністю, їх дітям, дітям з інвалідністю та особам, що здійснюють за ними догляд, які перемістилися з населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і не мають можливості повернутися до попереднього місця проживання. Тобто, з набранням чинності змін до Порядку (18.07.2018), на отримання грошової допомоги маєте право тільки Ви, як особа з інвалідністю, яка перемістилась з населеного пункту Луганської області, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі...».

Таким чином, позивачу відмовлено у призначенні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Позивач вважає відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її права на належний соціальний захист.

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чино, просили розглянути справу без їхньої участі (арк.спр.219,220).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, просив провести розгляд справи за його відсутності (арк.спр.67).

11.01.2021 від представника відповідача до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) суду за вхідним реєстраційним номером 1128/2021 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю (арк.спр.56-57).

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вимоги статті 205 КАС України, суд приходить до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Судом по справі вчинено такі процесуальні дії:

- ухвалою суду від 18.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр.49-50);

- ухвалою суду від 14.01.2021 витребувано від УПтаСЗН ВЦА м. Сєвєродонецьк додаткові докази (арк.спр.68-69).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.01.1997 Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 є внутрішньо переміщеною особою та опікуном малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 26.12.2011 № 516 «Про влаштування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 » (арк.спр.15-18,19,25,28).

16.07.2020 ОСОБА_2 звернулась до із заявою довільної форми, відповідно до якої просила надати роз`яснення щодо не отримання дітьми щомісячної адресної соціальної допомоги (арк.спр.61).

Листом від 24.07.2020 № 7569/20 відповідачем було повідомлено ОСОБА_2 про те, що з 03.06.2017 ВПО, які перемістились з смт. Нижнє Попаснянського району втратили право на отримання грошової допомоги, у зв`язку із тим, що населений пункт смт. Нижнє не відноситься до переліків. На грошову допомогу має право тільки позивач, як особа з інвалідністю, яка перемістилась з населеного пункту Луганської області, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (арк.спр.62-63).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що набрав чинності 15.10.2014, визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

Кабінетом Міністрів України 01.10.2014 прийнята постанова № 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505).

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Абзацом першим пункту 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з абзацами першим та шостим пункту 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом (абзац восьмий пункту 3 Порядку № 505).

Згідно з абзацом десятим пункту 3 Порядку № 505 особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до абзаців другого та четвертого пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Грошова допомога не призначається на члена сім`ї: який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення; який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю; який відбуває покарання в місцях позбавлення волі (абзаци шість дев`ять пункту 6 Порядку № 505).

Згідно з абзацом першим пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Абзацом другим пункту 8 Порядку № 505 визначено, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи;

виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги;

у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги (абзац сьомий пункту 12 Порядку № 505).

Зі змісту цитованих норм слідує, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців з можливістю призначення вказаної допомоги на наступний шестимісячний строк.

Таке право реалізується шляхом волевиявлення звернення до органу соціального захисту населення із заявою та відповідними документами.

Якщо ж виплата грошової допомоги була спочатку зменшена вдвічі, а потім припинена з підстав, визначених пунктом 7 Порядку № 505, то грошова допомога на наступний строк не призначається, тобто не призначається на наступний шестимісячний строк.

Однак, позовні вимоги в даній справі позивач пов`язує із заявою від 16.07.2020.

Судом встановлено, що у вказаній заяві від 16.07.2020 позивач звернулась до відповідача із вимогою про надання письмового роз`яснення згідно з чинним законодавством про відмову у виплатах ВПО на дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, вимог до суб`єкта владних повноважень про призначення позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, заява від 16.07.2020 не містить.

Вказана заява за Порядком № 505 не є заявою про призначення та/або продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, подана без дотримання вимог пунктів 3 та 5 Порядку № 505, а отже, результати її розгляду відповідачем не мають наслідком прийняття рішення щодо призначення грошової допомоги відповідно до Порядку № 505.

Відповідно, лист відповідача від 24.07.2020 № 7569/20, яким повідомлено про результати розгляду заяви від 16.07.2020, не тягне настання для відповідача жодних негативних наслідків та не впливає на її право щодо отримання адресної грошової допомоги, про призначення якої заявляє позивач.

Тому у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо не призначення позивачу допомоги на підставі заяви від 16.07.2020 та зобов`язання суб`єкта владних повноважень призначити допомогу на підставі зазначеної заяви.

Суд вважає за необхідне зазначити, що зважаючи на положення Порядку № 505, суд вважає, що вплив на право позивача щодо отримання грошової допомоги має виключно рішення відповідача, прийняте за наслідками розгляду заяви, поданої відповідно до Порядку № 505.

Однак позивач за оскарженням рішення про відмову в призначенні їй грошової допомоги не звернулася, відповідно таке рішення не є предметом спору в даній справі.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зважаючи на викладені положення, суд вважає, що може вийти за межі позовних вимог та обрати ефективний спосіб захисту порушених прав позивача.

Однак, в дані справі для задоволення позовних вимог слід вийти за межі предмету та підстав позову, що є неприпустимим.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Кисельова