Справа № 205/8539/20
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

12.01.2021 Єдиний унікальний номер 205/8539/20
Єдиний унікальний номер: 205/8539/2020
Номер провадження 2а/205/7/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шевцова Ростислава Валерійовича, про скасування постанов про накладення адміністративного штрафу, закриття провадження по справам,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з вищеназваним адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3356451 від 29.10.2020 року, винесену інспектором 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Шевцовим Ростиславом Валерійовичем, відповідно до якої на нього, Позивача, було накладено штраф у розмірі 340 грн. 00 коп., за порушення п.п.37 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою, при розгляді справ відносно нього суб`єктом владних повноважень не були доведені та з`ясовані певні обставини справи, у зв`язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно позивача - закриттю, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач інспектор 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Шевцов Ростислав Валерійович, надав відзив на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що факт вчинення правопорушення позивачем є наявним та підтверджується наданими відповідачем доказами, а притягнення Позивача до адміністративної відповідальності відбулось із дотриманням вимог чинного законодавства України.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

Від Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до суду надійшло клопотання про залучення такої особи у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору по справі. Відповідною ухвалою суду у задоволені такого клопотання було відмовлено, оскільки Позивачем не заявлено жодної позовної вимоги до такої особи. В межах даної адміністративної справи Позивачем оскаржуються дії інспектора патрульної поліції, як суб`єкта владних повноважень в розумінні ст. 3 КАС України, оскільки згідно до ст. 222 КУпАП він уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення відповідно до покладених на нього повноважень, є службовою особою органу державної влади, уповноваженою на виконання визначених функцій, а тому саме він є належним відповідачем за даним позовом.

Позивач подав суду письмову заяву, у якій просить розглянути адміністративну справу без його участі за наявними у матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач інспектор 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Шевцов Ростислав Валерійович, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У такій письмовій заяві відповідач також зазначає про невизнання позовних вимог та у задоволені позову просить відмовити.

Будь-яких інших заяв із процесуальних питань до суду не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Судом встановлено, що 29 жовтня 2020 року інспектором 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Шевцовим Ростиславом Валерійовичем, було винесено постанову серії ЕАМ № 3356451 (а.с.7, далі Постанова). У вказаній постанові зазначено, що 29 жовтня 2020 року о 16 год. 02 хв. позивач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN LT 31» НОМЕР_1 у Новомосковському районі на 159 км траси, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 37 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.121 КУпАП.

Судом також встановлено, що в даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення Позивача, як водія транспортного засобу, до адміністративної відповідальності, та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.121 КУпАП.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно з пунктом 31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Дотримуватись обов`язку проходження технічного огляду має власник транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.

Згідно ч. 1 ст. 29, ст. 33, ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. Технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством. Транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: зокрема, легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, зареєстрованих іншими уповноваженими державними органами, затверджує Кабінет Міністрів України за поданням цих органів.

Транспортні засоби, перелік яких наведений у статті 35 Закону України «Про дорожній рух» та про особливості яких зазначено у цій же нормі, підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п.п. 2 п. 1, п. 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137, порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: зокрема - легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Диспозицією ч. 3 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

В даному випадку матеріалами справи підтверджено, а позивачем не спростовуються, що станом на день винесення спірної постанови ним здійснювалось керування транспортним засобом «VOLKSWAGEN LT 31», який відноситься до легко вантажного транспортного засобу, та який підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак будь-яких доказів щодо вчасного проходження технічного контролю транспортного засобу «VOLKSWAGEN LT 31», результати якого були б дійсними на момент винесення спірної постанови, з боку позивача суду так і не надано.

У зв`язку із чим, суд вимушений відхилити доводи позивача щодо безпідставного зупинення працівниками поліції його транспортного засобу, та відсутності доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, оскільки такі твердження ніяким чином не спростовують обставину відсутності у позивача на день винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3356451 від 29.10.2020 року відповідного доказу щодо проходження періодичного технічного контролю вказаним транспортним засобом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги той факт, що матеріали справи не містять доказів проходження технічного контролю вказаним транспортним засобом транспортним засобом «VOLKSWAGEN LT 31» НОМЕР_1 на день винесення спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3356451 від 29.10.2020 року, суд доходить висновку про правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що відповідачем доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, надано докази правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що не підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана постанова є обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства.

VІ. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України на підставі ч.5 ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ч.5 ст. 122, ст.ст. 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шевцова Ростислава Валерійовича, про скасування постанов про накладення адміністративного штрафу, закриття провадження по справам відмовити.

2. Постанову серії ЕАМ № 3356451 від 29.10.2020 року, винесену інспектором 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Шевцовим Ростиславом Валерійовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за порушення п. 37 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - залишити без змін.

3. Судові витрати по справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. В. Мовчан