Справа № 159/3670/20
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 рокум. КовельСправа № 159/3670/20

Провадження № 2-а/159/1/21

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Логвинюк І.М.,

зприсекретарі Бакай Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області за правилами спрощеного позовного (усного) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції сержанта поліції Кроля Юрія Івановича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

27.07.20 р. позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, просить визнати дії відповідача поліцейського, що мали місце при винесенні оскаржуваної постанови, протиправними та скасувати постанову серії ДП 18 № 237927 від 15.07.20 р., винесену відповідачем поліцейським (далі оскаржувана постанова); провадження у справі про притягнення його до адмінвідповідальності закрити. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він 15.07.20 р., керуючи автомобілем марки «Фольсваген Пассат», р. н. НОМЕР_1 , в районі буд. № 25 по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області був зупинений поліцейськими ніби то за те, що обігнав авто з порушенням ПДР України. Поліцейські, заслухавши його доводи, погодились, що він правопорушення не вчиняв. Так як він є користувачем додатку «Дія», то свої документи намагався пред`явити у смартфоні, однак, в ході їх перегляду телефон розрядився. Оглянувши його авто, поліцейські винесли оскаржувану постанову за те, що на задній осі були встановлені шини різних моделей і з різним малюнком протектора; він не мав при собі полісу обов`язкового страхування власників наземних т/з; посвідчення відповідної категорії, чим, ніби то порушив п. п. 31.4.5 «г», 2.1 «Г», 2.1 «Д» ПДР України, та скоїв адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною з огляду на таке. Повертаючись додому, він пробив колесо і змушений був поставити запасне, що вважав безпечним і відповідним п. п. 9.9, 9.11 ПДР України. П. 31.4.5 «г» ПДР України він не порушував, тому продовжувати перевірку його документів поліцейський підстав не мав. Постанова щодо порушення ним правил обгону не складалась, тому ненадання документів поліцейському не є правопорушенням. Поліцейський міг самостійно перевірити наявність у нього посвідчення водія і полісу за відповідними електронними реєстрами, що той, вважає, і зробив, так як у оскаржуваній постанові правильно зазначений номер його водійського посвідчення. Тому вважає дії відповідача поліцейського неправомірними, а оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування. Просить позов задовольнити.

Провадження у справі було відкрито за ухвалою суду від 29.07.20 р..

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем поліцейським було отримано 04.08.20 р..

За ухвалою суду від 10.08.20 р. до участі у розгляді справи в якості співвідповідача було залучено УПП у Волинській області ДПП НП України (далі відповідач УПП, УПП).

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем УПП - було отримано під розпис 14.08.20 р..

До суду надійшов відзив на розглядувану позовну заяву, суть якого полягає у тому, що відповідач позову не визнає у повному обсязі. Опонент зазначає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем поліцейським законно після виявлення факту порушення ПДР України, що полягали у тому, що у автомобіля під керуванням позивача на одну вісь було встановлено шини ошиновані та неошиповані, шини різних моделей та з різними малюнками протектора; позивач також не мав при собі полісу обов`язкового страхування власників наземних т/з у порушення п. 31.4.5 «г» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП; у порушення п. 2.1 «ґ» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Тому підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається. Інші ж вимоги позивача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судове засідання позивач, його предствника - адвокат, відповідач - поліцейський та представник відповідача - УПП - не з"явились, хоча учасники справи, кожен зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не подали.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з"явились.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, відтворивши у судовому засіданні аудіо - відеозапис із носія інформації - диска, наданого суду представником відповідача; з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Так відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово - зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 340 грн.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 425 грн.

У копії оскаржуваної постанови, що надана суду позивачем, зазначено, що вона винесена відповідачем поліцейським о 00 год. 15 хв. 15.07.20 р. по вул. Варшавській, 2 "Б", щодо позивача, який о 00 год. 03 хв. 15.07.20 р. у м. Ковелі Волинської області, по вул. Варшавській, 2 «Б» керував т/з марки «Фольсваген Пассат», р. н. НОМЕР_2 , у якому на одну вісь (задню) встановлено шини ошиновані та неошиповані та шини різних моделей та різного малюнку протектора; за відсутності поліса обов`язкового страхування власників наземних т/з та посвідчення відповідної категорії, чим порушив п. п. 31.4.5. «Г», 2.1 «ґ», 2.1 «д» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Накладено стягнення у розмірі 425 грн (штраф) із застосуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМ України від 10.10.01 р. № 1 306.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 31.4. 5 «г», забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

-колеса і шини: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Відповідно до п. 2.1 «ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПРД його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього ж Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Ст. 40 цього ж Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових т/з, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту копії оскаржуваної постанови, вона винесена вказаним вище поліцейським, який проходить службу у складі УПП у Волинській області НП.

Таким чином між сторонами виник публічно - правовий спір з приводу оскарження вище зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору провадиться за правилами КАС України.

Відповідно до ст. 2 вище зазначеного Кодексу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так згідно з вимогами ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

При цьому суд зауважує, що позивач при обґрунтуванні своїх вимог покликається на те, що місцем винесення відповідачем поліцейським оскаржуваної постанови є адреса: вул. Варшавська, 25, тоді як з наданої позивачем же копії оскаржуваної постанови слідує, що вона винесена за адресою: вул. Варшавська, 2 «б». Він також покликається на те, що підставою зупинення його авта не стало те правопорушення, що зазначене у оскаржуваній постанові.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що кваліфікація дії позивача як водія здійснена відповідачем - поліцейським правильно і його дії відповідають вимогам чинного законодавства. У оскаржуваній постанові обставини справи викладено відповідно до вимог КУпАП, ПДР України, та кваліфікація діянь позивача викладена, застосування положень ст. 36 КУпАП здійснено правильно.

Однак з копії оскаржуваної постанови слідує, що місцем винесення відповідачем поліцейським оскаржуваної постанови та місцем вчинення правопорушення є адреса: вул. Варшавська, 2 "Б" у м. Ковелі Волинської області.

Як слідує із відтвореного у судовому засіданні аудіовідеозапису із сд - диска, наданого суду з відзивом на позовну заяву, поліцеським було роз"яснено позивачеві як водію причину зупинення - наявність на одній вісі шин ошинованих та неошипованих та шин різних моделей, різного малюнку протектора.

Таким чином позивачем не доведено суду належними та допустимими достатніми доказами того, що він був зупинений на порушення правил обгону та пред`являв запитувані поліцейським документи належно. Тому такі доводи позивача суд відкидає як не доведені.

Натомість відповідачем спростовано доводи позивача у тій їх частині, що позивачеві як водію не було роз"яснено причину його зупинення, надано докази вчинення правопорушення, вказаного у оскаржуваній постанові.

За змістом ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 10, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121, ст. ст. 125, 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278, 36 КУпАП, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача адвокат Дремлюк Олександр Григорович, адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. 1 го Грудня, 2/10.

відповідач - поліцейський роти обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції сержант поліції Кроль Юрій Іванович, місце служби: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 156; юридична адреса місця служби: 43025, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

відповідач - Управління патрульної поліції України у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції, юридична адреса: 43025, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

представник відповідача - Моніч Моніч Тетяна Миколаївна, адреса місця служби 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 156, юридична адреса місця служби - Управління патрульної поліції України у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції: 43025, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Головуючий:І. М. Логвинюк