Справа № 640/29866/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Київ № 640/29866/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Міністерство оборони України
провизнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.11.2020 у виконавчому провадженні №62934337 про закінчення виконавчого провадження (з урахуванням уточненої позовної заяви від 08.12.2020).

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що державним виконавцем передчасно винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки виконавчий лист, виданий 21.07.2020 Окружним адміністративним судом м. Києва за результатами розгляду справи №640/18087/19, не виконано у повному обсязі, з огляду на те, що 500-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановлений законом для працездатних осіб, слід обраховувати станом на дату видачі відповідного виконавчого листа - на 2020 рік, - що становить 1 098 500,00 грн. (2 197,00 грн.*500), а не 725 000,00 грн., як сплачено боржником - Міністерством оборони України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2020 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України, призначено судове засідання у справі на 12.01.2021, а також витребувано від відповідача та третьої особи докази та матеріали, необхідні для розгляду справи по суті.

Зважаючи на неявку представників сторін у судове засідання 12.01.2021, з урахуванням поданого представником позивача клопотання від 24.12.2020 про відкладення розгляду справи на іншу дату, розгляд справи відкладено та призначено наступне судове засідання на 25.01.2021.

У призначене на 25.01.2021 судове засідання з`явились представники осіб, які беруть участь у справі. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх з підстав, вказаних у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових пояснень. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у відзиві, згідно з якими, державним виконавцем отримано відомості про виконання рішення, на підставі якого відкрито виконавче провадження №62934337, зокрема останньому надано рішення комісії Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 03.09.2020 про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у сумі 725 000,00 грн. та платіжне доручення від 17.09.2020 №1397 на суму 725 000,00 грн., на підставі чого останнім і винесено оскаржувану постанову. Представник третьої особи також вказав про необґрунтованість заявлених позовних вимог, вказавши, що згідно з п. 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, така одноразова грошова допомога виплачується на дату загибелі (смерті), тобто станом на 2016 рік, що еквівалентно 725 000,00 грн.

З урахуванням того, що представниками осіб, які беруть участь у справі, подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, а також виходячи з ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України, судом ухвалено про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, заслухавши пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, пояснення третьої особи та додаткові пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання виконавчого листа №640/18087/19, виданого 21.07.2020 Окружний адміністративним судом м. Києва, про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2020 (ВП №62934337), якою, зокрема, боржнику - Міністерству оборони України - встановлено строк у 10 робочих днів для виконання рішення суду.

22.09.2020 від представника Міністерства оборони України до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява від 11.09.2020 №248/7005 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення у повному обсязі. На підтвердження факту виконання вказаного судового рішення представником боржника надано копії витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 03.09.2020 №124 про призначення дружині та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок порання та причин смерті, одержані у результаті нещасного випадку, пов`язаного з проходженням військової служби солдата ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 24.06.2016 - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті, в сумі 725 000,00 грн. у рівних долях для кожного, та платіжного доручення від 17.09.2020 №1397 на суму 725 000,00 грн. (отримувач ОСОБА_1 ).

На підставі викладеного, з огляду на фактичне виконання у повному обсязі виконавчого документа, у силу п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.11.2020.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернулась з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

У той же час, виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч.ч. 2 та 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 17.11.2020 винесена саме з огляду на висновки державного виконавця про фактичне виконання виконавчого документу у повному обсязі, з чим позивач не погоджується.

Відтак, у межах заявленого спору слід встановити факт виконання чи невиконання виконавчого листа №640/18087/19, виданого 21.07.2020 Окружний адміністративним судом м. Києва.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.04.2020 у справі №640/18087/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 26.06.2020, позовні вимоги задоволено частково, а саме: скасовано п. 8 рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформленого протоколом від 30.09.2016 №83 та затвердженого Міністром оборони України 05.10.2016; зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

На підставі викладеного, Окружним адміністративним судом м. Києва 21.07.2020 видано виконавчий лист в частині зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

На виконання даного виконавчого листа представником боржника надано державному виконавцю копії витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 03.09.2020 №124 про призначення дружині та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок порання та причин смерті, одержані у результаті нещасного випадку, пов`язаного з проходженням військової служби солдата ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 24.06.2016 - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті, в сумі 725 000,00 грн. у рівних долях для кожного, та платіжного доручення від 17.09.2020 №1397 на суму 725 000,00 грн. (отримувач ОСОБА_1 ).

При цьому, при визначенні одноразової грошової допомоги на рівні 725 000,00 грн. Міністерством оборони України, як боржником у виконавчому провадженні, враховано дату загибелі (смерті) військовослужбовця - 24.06.2016 - та здійснено розрахунок, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на вказану дату (1 450,00 грн. станом на 01.05.2016, згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік»).

У той же час, за твердженням позивача та її представника, виконавчий лист, виданий 21.07.2020 Окружним адміністративним судом м. Києва за результатами розгляду справи №640/18087/19, не виконано у повному обсязі, оскільки 500-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановлений законом для працездатних осіб, слід обраховувати станом на дату видачі відповідного виконавчого листа - на 2020 рік, - що становить 1 098 500,00 грн. (2 197,00 грн.*500), а не 725 000,00 грн., як сплачено боржником - Міністерством оборони України.

З приводу викладеного, суд звертає увагу, що приписами п. 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, як у редакції, яка діяла станом на момент звернення позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги (2016 рік), так і станом на момент виконання виконавчого листа, виданого 21.07.2020 Окружним адміністративним судом м. Києва, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста (у редакції, яка діяла станом на 2016 рік); одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть) (у редакції, яка діяла станом на момент виконання виконавчого листа).

Відтак, у межах заявленого спору одноразова грошова допомога розраховується в залежності від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату, в якому настала загибель (смерть), тобто станом на 2016 рік, як і розраховано боржником та виплачено стягувачу (позивачу), згідно з платіжним дорученням від 17.09.2020 №1397.

У той же час, суд звертає увагу, що відсутність у резолютивній частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.04.2020 у справі №640/18087/19, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 26.06.2020, посилання на п. 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, не свідчить про відсутність підстав для його застування під час виконання даного судового рішення.

При цьому, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається того, що позивач звертався у межах адміністративної справи №640/18087/19 із заявою про роз`яснення судового рішення та/ або заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення і за результатом розгляду відповідної заяви встановлено протилежне.

Разом з тим, суд відхиляє посилання позивача та її представника на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 22.07.2020 у справі №620/167/19, оскільки розглядуваний спір не є аналогічним даному.

Як наслідок, суд дійшов до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, правомірно та у межах наданих йому повноважень винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.11.2020 ВП №62934337, з огляду на фактичне виконання виконавчого документа у повному обсязі, що підтверджено наявними у матеріалах справи доказами та фактичними обставинами справи.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 268-269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача Міністерства оборони України (, адреса: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених ст. 272 цього Кодексу.

Суддя Т.О. Скочок