Справа № 640/16942/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Київ № 640/16942/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу:

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»
доГоловного управління Держпраці у Київській області
про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі-позивач/ АТ «Українська залізниця») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі- відповідач/ ГУ Держпраці у Київській обл.), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 27.08.2019 №КВ1349/64/АВ/СП/ФС-527 про накладення на Акціонерне товариство «Українська залізниця» штрафу в сумі 12519 грн.

Позовні вимоги вмотивовані наступними твердженнями позивача:

- форма контролю за роботодавцем у вигляді інспекційного відвідування та порядок здійснення інспекційного відвідування, є нечинною з 14.05.2019, а будь-який інший чинний нормативний акт не передбачає відповідних повноважень Головного управління Держпраці у Київській області, у AT «Укрзалізниця» були відсутні правові підстави для вчинення дій щодо допущення інспектора праці Головного управління Держпраці у Київській області до інспекційного відвідування 02.08.2019;

- у направленні на проведення інспекційного відвідування відповідача від 22.07.2019 № 1349 не зазначено виду відповідного заходу, як то планового чи позапланового;

- санкція абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачає відповідальність саме за неподуск до перевірки, а не за недопуск до інспекційного відвідування, на думку позивача, аналіз норм права не дає підстав ототожнювати перевірку (планову/позапланову) суб`єкта господарювання, який передбачений ст. 5 та 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з таким поняттям, як інспекційне відвідування, яке передбачалось виключно п. 2 та 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, яка з 14.05.2019 є нечинною.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваної постанови, прийнятої у межах наданих контролюючому органу повноважень, зазначає, що Конвенція Міжнародної організації праці №81 від 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості і торгівлі», ратифікована Україною, оперує поняттям «інспекційне відвідування», відповідно, даний вид контрольного заходу не можна вважати таким, який не має юридичних наслідків.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Листом від 08.07.2019 №3090/4.3/4.1-зв-19 Державної служби України з питань праці направлено Головному управлінню Держпраці у Київській області для розгляду та вжиття заходів реагування в межах повноважень звернення голови Первинної профспілкової організації виробничого підрозділу «Незалежна профспілка працівників Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський» філії ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 від 21.06.2019.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1985-IV, Конвенції Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці у сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1986-IV, статті 259 Кодексу законів про працю України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.07.2007 №877, наказу Міністерства соціальної політики від 18.08.2017 №1338, Положення про Головне управління Держпраці у Київській області, затвердженого наказом Державної служби з питань праці від 03.08.2018 №84, на підставі звернення голови Первинної профспілкової організації Шостака В.В. від 10.07.2019 №Ш-3185, Головним управлінням Держпраці у Київській області виданий наказ від 19.07.2019 №3649 про проведення інспекційного відвідування АТ «Укрзалізниця з 22 липня по 02 серпня 2019 року.

Також, відповідно до Конвенції міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, Конвенції міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці у сільському господарстві, статті 259 Кодексу законів про працю України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.07.2007 в частині дотримання вимог статті 1 - 3, частини першої, четвертої шостої-восьмої абзацу другого частини десятої, частини тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частини першої-четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частини першої-четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22, Положення про Головне управління Держпраці у Київській області, затвердженого наказом Держпраці від 03.08.2018 №84, розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929, роз`яснень Міністерства соціальної політики від 08.10.2015 №15245/0/14-15/13, наказу Міністерства соціальної політики від 18.08.2017 №1338, на підставі звернення від 10.07.2019 №Ш-3185, ГУ Держпраці у Київській області складено направлення від 22.07.2019 №1349 на проведення інспекційного відвідування АТ «Укрзалізниця» за юридичною адресою: м. Київ, вул. Тверська, 5, на предмет дотримання вимог законодавства про працю.

Як зазначає позивач, 02.08.2019 Акціонерним товариством «Українська залізниця» отримано направлення від 22.07.2019 № 1349 на проведення інспекційного відвідування щодо дотримання вимог законодавства про працю AT «Укрзалізниця» ().

Листом від 05.08.2019 позивач повідомив Державну службу України з питань праці та Головне управління Держпраці у Київській області, що наразі законодавством не передбачено такої форми перевірки як інспекційне відвідування, з огляду на що інспектор праці (головний державний інспектор) відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Безхлібна Вікторія Валеріївна, не має повноважень на здійснення будь-яких заходів на підставі направлення від 22.07.2019 № 1349 на проведення інспекційного відвідування.

02 серпня 2019 року відповідачем складено акт №КВ1349/64/АВ інспекційного відвідування ТОВ «Укрзалізниця», згідно опису виявлених порушень зазначено: « 02.08.2019 вручено направлення від 22.07.2019 №1349, оформленого на підставі наказу від 19.07.2019№3649 про проведення позапланового заходу у вигляді інспекційного відвідування у AT «Укрзалізниця. Проте, у надані необхідних документів для всебічного розгляду скарги гр.. ОСОБА_1 відмовлено, чим було створено перешкоди для виконання покладених завдань на інспектора праці щодо здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Листом від 15.08.2019 №43/1/19/13160 позивача повідомлено про розгляд справи про накладання штрафу за порушення законодавства про працю, передбачених абз.6 частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України.

На підставі акта інспекційного відвідування від 02.08.2019 №КВ1349/64/АВ Держпраці у Київській області винесено постанову про накладення штрафу на АТ «Укрзалізниця» за порушення абзацу 6 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з частиною 1 статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також - Закон).

За правилами статті 1 Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до частин 4, 5 статті 2 Закону, зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Тобто, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється за наявності підстав виключно у встановленому цих Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.

Єдиним діючим законом, який регулює порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), є Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Отже, при проведенні заходів державного контролю (нагляду) підлягають застосуванню усі положення цього Закону, оскільки будь-яких особливостей іншими законами не встановлено.

Одночасно слід зазначити, що КЗпП України не визначає особливостей здійснення органами державного нагляду (контролю) заходів державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю.

У свою чергу, Постанова Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є підзаконним нормативно-правовим актом, застосування якого прямо суперечить вимогам Закону.

Крім того, на час проведення інспекційного відвідування та виникнення спірних правовідносин набрала законної сили постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №826/8917/17, якою визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зазначеною постановою, зокрема, було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі також - Порядок).

Так, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов правового висновку про те, що Порядком, затвердженими оскаржуваною постановою безпідставно поширено норми міжнародних Конвенцій на відносини, які такими Конвенціями не регулюються. Не розмежовано коло суб`єктів господарювання, на яких розповсюджуватиметься зазначений порядок контролю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості і торгівлі, ратифікованою Законом №1985-IV від 08 вересня 2004 року та Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві №129, та коло суб`єктів господарювання, під час перевірки яких не застосовуватимуться такі особливості, а перевірки здійснюватимуться відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Отже, наведене свідчить, що на момент проведення перевірки позивача відповідач повинен був проводити таку перевірку відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

З огляду на викладене, посилання позивача про неможливість проведення перевірки позивача на підставі Закону №877-V є необґрунтованим.

Водночас, як вбачається з наказу Головного управління Держпраці у Київській області від 19.07.2019 «Про проведення інспекційного відвідування АТ «Укрзалізниця», підставою для проведення інспекційного відвідування позивача стало звернення гр. ОСОБА_1 від 10.07.2019 №Ш-3185.

Положеннями частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено перелік підстав для здійснення позапланових заходів, серед яких позаплановий захід за зверненням громадянина здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Проте, вказана вимога Закону відповідачем не дотримана, доказів пред`явлення позивачу та наявності погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального орган, відповідачем не надано.

При цьому, вказаною статтею визначено, що суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

Також, як зазначено відповідачем в спірній постанові, головним державним інспектором ГУ Держпраці у Київській області було здійснено виїзд за місцезнаходженням AT «Укрзалізниця» за адресою: вул. Тверська, буд.5, м.Київ, 03680, було вручено направлення на проведення інспекційного відвідування від 22.07.2019 №1349 (вх.. від 02.08.2019 №Ц-26273/0/67-19), ознайомлено з наказом від 19.07.2019 №3649, листом від 05.08.2019 адміністрацією AT «Укрзалізниця» відмовлено у допущенні головного державного інспектора до інспекційного відвідування з підстав визнання нечинною з 14.05.2019 постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 та права суб`єкта господарювання передбаченого ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Проте, Наказом Міністерства соціальної політики України «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2017 року за № 1500/31368, затверджено зокрема форму акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Також, відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (надалі - Порядок №509), штрафи накладаються на підставі, зокрема Акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Оскільки фактично інспекційне відвідування не відбулося, відповідач мав скласти саме акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування за відповідною формою. Більше того, складений акт від 02 серпня 2019 року №КВ1349/64/АВ містить посилання на норми Порядку № 295, який на час проведення контрольного заходу втратив чинність.

Водночас, суд наголошує, що будь-які процедурні порушення, пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема, між інтересами особи правопорушника, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотриманні роботодавцями трудового законодавства та захисті інтересів працівників.

Частиною 2 статті 6 Закону визначено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

З урахуванням викладеного, в межах спірних правовідносин, відповідач здійснив захід позапланового контролю без дотримання імперативних вимог Закону.

Таким чином, відповідачем незаконно здійснено захід державного нагляду (контролю), який не може породжувати для суб`єкта господарювання жодних правових наслідків.

Отже, вказані вище обставини в сукупності свідчать про протиправність постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 27.08.2019 №№КВ1349/64/АВ/СП/ФС-527, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області від 27.08.2019 №№КВ1349/64/АВ/СП/ФС-527.

3. Витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) стягнути на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, 10,Київ 60,04060, )

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян