Справа № 826/4172/17
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 січня 2021 року 826/4172/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження заяву про самовідвід судді у адміністративній справі за позовом АТЗТ "Спеціалізований Будівельно-Монтажний Поїзд № 803" до Національного антикорупційного бюро України, Головного управління Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про бездіяльність та вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва 23.03.2017 звернулося АТЗТ "Спеціалізований Будівельно-Монтажний Поїзд № 803" з позовом, в якому просило:

- скасувати розпорядження № 179275 від 19.04.2013 (або від іншої дати) про призначення пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 за рахунок підприємства за Списком № 2, винесеного неповноважним Управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова, припинити сплату цієї пенсії у порядку не передбаченому законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.03.2017 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем 10.04.2017 надано суду уточнений адміністративний позов, в якому він просить:

до Національного антикорупційного бюро України

- за бездіяльність і порушення його права на відповідь, сплатити 1 грн на його рахунок;

до Головного управління Пенсійного фонду України

- за бездіяльність, неодноразове порушення його права на відповідь, за сплату незаконних пільгових пенсій за віком, у т.ч. і за рахунок підприємства позивача за Списком 2 по всій Україні, сплатити 1 грн на його рахунок;

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

- за бездіяльність, неодноразове порушення його права на відповідь, за сплату незаконних пільгових пенсій за віком, у т.ч. і за рахунок підприємства позивача за Списком 2 в Харківській області, сплатити 1 грн на його рахунок;

до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова

- за бездіяльність, неодноразове порушення його права на відповідь, за сплату незаконної пільгової пенсії ОСОБА_1 за віком протягом 4 років, у т.ч. і за рахунок підприємства за Списком 2 в Ленінському районі м. Харкова, за не надсилання йому свого розпорядження № 179275 від 19.04.2013 про призначення пенсії за рахунок підприємства позивача до цієї миті, за позбавлення права на його оскарження в суді сплатити 1 грн на його рахунок та визнати нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова розпорядження № 179275 від 19.04.2013 про призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 за рахунок підприємства позивача за Списком 2, прийнятого неповажним Управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова, припинити сплату пенсії у порядку не передбаченому законодавством і перерахувати її з дня набуття ОСОБА_1 права на пенсію, тобто з 18.04.2017, відповідно до законодавства;

до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова

- за бездіяльність, неодноразове порушення його права на відповідь, за подання до суду підроблених документів, за зупинку підприємства позивача, за залишення людей без роботи, за порушення усіх можливих прав працівників позивача, в т.ч. займатися підприємницькою діяльністю, сплатити 1 грн на рахунок позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2017 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.08.2020 справу передано до Шостого апеляційного адміністративного суду для визначення підсудності.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 визначено територіальну підсудність даної адміністративної справи - Київському окружному адміністративному суду.

До Київського окружного адміністративного суду адміністративна справа надійшла 30.09.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 справу прийнято до провадження та позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дати вручення копії ухвали.

Позивачем 17.10.2020 направлено до суду заяву про відвід судді Лапія С.М. та заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 відвід визнано необґрунтованим.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 у задоволенні заяви представника позивача АТЗТ "Спеціалізований Будівельно-Монтажний Поїзд № 803" Романова Г.Л. про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Лапія С.М. відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 заяву про забезпечення позову повернуто позивачу без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2021 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

До Київського окружного адміністративного суду справа надійшла 28.01.2021.

Суддею Лапієм С.М. 29.01.2021 подано заяву про самовідвід на підставі пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

На обґрунтування вказаної заяви суддя зазначив про те, що позивач у своїх заявах про апеляційне оскарження ухвал Київського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 та від 27.10.2020 та заявах про забезпечення позову неодноразово зазначав про недовіру судді Лапію С.М .

Крім цього позивач у апеляційній скарзі від 10.11.2020 (вх. № 24601 від 07.12.2020) зазначив, що суддя Лапій С.М., будучи відповідачем, зацікавленою особою у справі, начхав на КАС України, сам вигадав відповідачів у справі, сам себе судив.

Також позивач неодноразово у своїх заявах зазначав, що нікчемний та неповажний суддя Лапій С.М. нікчемного неповажного суду приймав рішення із порушенням КАС України.

Таким чином, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи, усунення будь-яких сумнівів сторін у незалежності судді Лапія С.М. при розгляді даної справи, суддя Лапій С.М. вважає, що існують визначені ст.36 КАС України підстави, які виключають можливість його участі у розгляді адміністративної справи №826/4172/17.

Відповідно до частини першої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також "ЄСПЛ") є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді, та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі Le , Van Leuveni De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі П`єрсак проти Бельгії (Piersac vs Belgium) ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Хаушильд проти Данії зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі Фей проти Австрії ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Такі ж самі висновки містяться в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

В той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Для забезпечення усунення будь-яких сумнівів щодо неупередженості у розгляді даної адміністративної справи суд вважає, що заяву про самовідвід судді Лапія С.М. слід задовольнити.

Керуючись статтями 39, 40, 41, 248, 256, 294 КАС, суд

у х в а л и в:

Задовольнити заяву судді Лапія С.М. про самовідвід.

Передати справу для визначення складу суду згідно з ч. 1 ст. 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Лапій С.М.