Справа № 263/13634/20
Суддя: Соловйов О. Л.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/39/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.Л.,

за участю секретаря Кирилюк В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікольського відділення поліції ГУ НП в Донецькій області в особі поліцейського СРПП№2 Нікольського відділення поліції сержанта поліції Германа Олександра Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Нікольського відділення поліції ГУ НП в Донецькій області в особі, поліцейського СРПП№2 Нікольського відділення поліції Германа О.О. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №336526 від 30.10.2020. В обґрунтування позову зазначає, що 30 жовтня 2020 року відносно нього поліцейським СРПП№2 Нікольського відділення поліції Герман О.О. була складена оскаржувана постанова, згідно змісту якої, він керуючи транспортним засобом Шевроле Авео, державний номерний знак НОМЕР_1 , в смт.Нікольське на вул. Свободи,88 здійснив стоянку у місці де відстань між суцільною лінією розмітки та транспортним засобом менше 3 м, чим порушив п. 15.9 «д» Правил дорожнього руху України та до нього за вчинення вказаного правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки зупинка була обумовлена погіршенням самопочуття, внаслідок чого він зупинився на узбіччі дороги ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію. Про зазначену обставину надано пояснення відповідачу, однак незважаючи на вказану причину, інспектором була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Не були взяті до уваги заперечення про відсутність в діях порушень ПДР України та підстав для притягнення до адміністративної відповідальності. Встановлені інспектором поліції в оскаржуваній постанові обставини, які стали підставою для висновку про порушення позивачем вимог ПДР України не відповідають дійсності. Інспектором при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, фото-, відеофіксація зазначеного порушення відсутні. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження по справі закрити, а також стягнути сплачений судовий збір.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09листопада 2020 року по даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу було запропоновано у п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали надати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив. Разом з тим, на адресу позивача та до суду спрямовано оптичний диск із відеозаписом правопорушення, зроблений на місці події за допомогою технічних приладів наявних у розпорядженні поліції.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 336526 від 30.10.2020, копія якої міститься в матеріалах справи, вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом Шевроле Авео, державний номерний знак НОМЕР_1 , в смт.Нікольське на вул. Свободи,88 здійснив стоянку у місці де відстань між суцільною лінією розмітки та транспортним засобом менше 3 м, чим порушив п. 15.9 «д» Правил дорожнього руху України.

Так, частиною 1 статті 122 КпАП України, передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил зупинки транспортних засобів.

Згідно п.15.9 д, забороняється зупинка транспортного засобу у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 2 статті 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов`язку складати протокол про адміністративне правопорушення а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з постанови серії БАБ № 336526 від 30.10.2020 року докази зупинки транспортного засобу, під керуванням водія ОСОБА_1 , зафіксовано на фіксуючий пристрій боді камеру GE 53.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України Про Національну поліцію, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Законом України Про Національну поліцію та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Як вбачається з відеозапису, що міститься на диску, наданого працівниками поліції, 30 жовтня 2020 року, зафіксоване порушення ПДР України, водієм ОСОБА_1 . Відтворенням в залі судового засідання відеозапису порушення, встановлено спілкування працівників поліції із водієм з приводу порушення правил зупинки транспортного засобу, під час якого останній свою провину не заперечував, а лише висловлював незгоду із вжиттям заходів до фіксації правопорушення шляхом використання вимірювальних приладів, які не пройшли сертифікацію та не заходяться на балансі патрульної поліції. Аналогічні заперечення викладенні у позові, в якості обґрунтування правової позиції при оскарженні акту індивідуальної дії. Проте суд не може погодитись із вказаним обґрунтуванням оскільки, на місці виявлення правопорушення працівниками патрульної поліції, вжито вичерпних заходів для належного фіксування порушення. Використання рулетки, в якості вимірювального засобу, безперечно вимагає сертифікації та повірки на відповідність метрологічним вимірам разом з тим цій обов`язок в першу чергу покладається на виробника відповідного приладу. Використання відповідачем будь-яких засобів, які не перебувають на балансі є не припустимим, разом з тим, так інформація у розпорядженні суду відсутня, там само, як позначка у постанові про використання певного вимірювального засобу. Порушення позивачем правил зупинки транспортних засобів, а саме: на відстані меншої ніж 3 метра від суцільної лінії дорожньої розмітки; об`єктивно підтверджується відеозаписом, на якому водій ОСОБА_1 самостійно звертає увагу працівників патрульної поліції про рух транспортних засобів із перетинанням суцільної лінії дорожньої розмітки, що вказує на створення перешкоди іншим учасникам руху зупинкою позивача в порушення п.15.9 «д» ПДР України.

Враховуючи вищевикладене, дії інспектора відповідають вимогам закону, постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 336526 від 30.10. 2020 є правомірною, відповідальна особа встановлена згідно законодавства, вина підтверджується відеофіксацію обставин порушення правил зупинки, ОСОБА_1 , притягнуто до відповідальності законно, норми положень КУпАП неконституційними не визнано, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову слід залишити без змін, а тому позовні вимоги не можуть підлягати задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову та залишити без змін постанову серії БАБ № 336526 від 30.10. 2020, винесену поліцейським СРПП№2 Нікольського відділення поліції Германа Олександра Олександровича.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Першого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя О.Л. Соловйов