Справа № 826/13444/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 січня 2021 року

м. Київ

справа № 826/13444/17

адміністративне провадження № К/9901/1985/21

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року

у справі №826/13444/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Сумської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 06.09.2017 року № 168-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 08.09.2017 року № 171-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

- поновити позивача на посаді начальника Митниці та стягнути з Митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.10.2017 року по день винесення рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 06.09.2017 № 168-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26 серпня 2020 року скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2018 року та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийнято нове в цій частині, яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. голови Державної фіскальної служби України Продана М.В. від 08.09.2017 року № 171-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Сумської митниці ДФС.

Стягнуто з Слобожанської митниці Держмитслужби середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 004 624 (один мільйон чотири тисячі шістсот двадцять чотири) гривні 00 коп.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Слобожанською митницею Держмитслужби подано касаційну скаргу.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі зазначається підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Якщо касаційна скарга подається на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно указати конкретну норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

У касаційній скарзі як на підставу для відкриття касаційного провадження скаржник посилається на підпункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Однак, у випадку посилання скаржником на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено.

Отже, оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій на підставі пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен зазначити висновок суду, викладений саме у постанові Верховного Суду.

Враховуючи, що відповідач у касаційній скарзі посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9, це не є належним викладенням підстав та доводів касаційної скарги.

Проаналізувавши доводи скаржника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у силу положень пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки у касаційній скарзі не зазначено норму права, яка застосована судом без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду, а також не зазначено постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

В решті доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

В контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України .

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року у справі №826/13444/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку- повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.Е. Мацедонська