Справа № 520/1223/2020
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 р.Справа № 520/1223/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача Овсяника С.А.,

представника відповідача Лантушенко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.07.20 року по справі № 520/1223/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД"

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 8 від 09.01.2020 та № 8 від 09.01.2020.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 1013/20-40-05-18-09/41804556 від 03.12.2019. Позивач зазначив, що ним надано усі первинні документи у підтвердження господарської діяльності із контрагентами, а тому, контролюючий орган дійшов помилкового висновку, стосовно порушення товариством статті 198 Податкового кодексу України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 8 від 09.01.2020 та № 8 від 09.01.2020.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" судові витрати в розмірі 21020 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ДПС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних контрагенти-постачальники ТОВ "СЕ-НАТ Трейд", наведені в пп. 3.1 п. 3 акта перевірки, придбали ТМЦ у контрагентів, у яких відсутнє придбання ТМЦ за номенклатурою, в подальшому зазначених в податкових накладних, виписаних на адресу ТОВ "СЕ-НАТ Трейд", а також відсутнє власне виробництво, відсутній і предмет договорів поставки товарів. Таким чином, задекларовані господарські операції із придбання товарів та послуг не відбувалися у дійсності. Надані позивачем первинні документи не опосередковувалися реальним рухом активів між ТОВ "СЕ-НАТ Трейд" та контрагентами-постачальниками. Тобто, фактично позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з одержання товару (послуги) і складено первинні документи всупереч нормам чинного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача просив рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "СЕ-НАТ Трейд".

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" зареєстроване як юридична особа 12.12.2017, що підтверджується записом 0075336 у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основними видами діяльності підприємства є: 46.21 - Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.23 - Оптова торгівля живими тваринами, 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.39 - Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.75 - Оптова торгівля хімічними продуктами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 - Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД".

Результати перевірки оформлені актом № 1013/20-40-05-18-09/41804556 від 03.12.2019, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме:

- п.п. "а" п. 198.1, абзаців першого і другого п.п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 1269964 грн, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1118430,00 грн та завищення від`ємного значення податку на додану вартість у лютому 2019 року на суму 151533,00 грн.

З акту перевірки № 1013/20-40-05-18-09/41804556 від 03.12.2019 встановлено, що підставою для зафіксованих порушень слугував висновок податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами - Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрінк Хаус", Товариством з обмеженою відповідальністю "Рояд Спіріт", Товариством з обмеженою відповідальністю "СМТ Торг", Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдком-Торг", Фермерського господарства "Золотий Тік".

На підставі висновків акту перевірки № 1013/20-40-05-18-09/41804556 від 03.12.2019 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 09.01.2020 №8, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1398038,50 грн та податкове повідомлення-рішення від 09.01.2020 №8, яким позивачу завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 151533,00 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Для здійснення власної господарської діяльності, придбання товарів та їх подальшої реалізації, позивачем укладено договори із контрагентами - Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрінк Хаус", Товариством з обмеженою відповідальністю "Рояд Спіріт", Товариством з обмеженою відповідальністю "СМТ Торг", Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдком-Торг", Фермерського господарства "Золотий Тік".

27 вересня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" (покупець) укладено із Товариством з обмеженою відповідальністю "СМТ Торг" (постачальник) договір поставки № 13/02-2018 З, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (пшеницю) в порядку та на умовах, визначених у договорі.

У підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано до матеріалів справи специфікації, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні.

Також, 20 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СМТ Торг" (постачальник) укладено договір поставки № 13/02-2018 З, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (соняшник) в порядку та на умовах, визначених у договорі.

Реальність вказаного правочину підтверджується наявними у матеріалах справи специфікаціями, рахунками на оплату, видатковими накладеними, товарно-транспортними накладними.

Оплата товару за договорами постави, укладеними із Товариством з обмеженою відповідальністю "СМТ Торг" здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями, виписками по рахунках (а.с. 59-61 т. 1, а.с. 183-221 т. 2).

27 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдком-Торг" (постачальник) укладено договір поставки № 14/02-2018 З, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (пшеницю) в порядку та на умовах, визначених у договорі.

У підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано специфікації, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (а.с. 189-200 т. 1).

20 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдком-Торг" (постачальник) укладено договір поставки № 11/02-2018 М, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (соняшник) в порядку та на умовах, визначених у договорі.

Реальність вказаного правочину підтверджується специфікаціями, рахунками на оплату, видатковими накладеними, товарно-транспортними накладними (а.с. 203-219 т. 1).

Оплата товару за договорами постави, укладеними із Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдком-Торг" здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями, виписками по рахунках (а.с. 186 т. 1, а.с. 183-221 т. 2).

Також, 25 грудня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" (покупець) укладено із Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрінк Хаус" (постачальник) договір поставки № 19/02-2018 З, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (пшеницю) в порядку та на умовах, визначених у договорі.

У підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано специфікації, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (а.с. 25-54 т. 2).

Оплата товару за договорами постави, укладеними із Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрінк Хаус" здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями, виписками по рахунках (а.с. 22, а.с. 183-221 т. 2).

25 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роял Спіріт" (постачальник) укладено договір поставки № 06/01-2019 З, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (пшениця) в порядку та на умовах, визначених у договорі.

Реальність вказаного правочину підтверджується специфікацією, рахунками на оплату, видатковими накладеними, товарно-транспортними накладними (а.с. 97-103 т. 2).

Оплата товару за договорами постави, укладеними із Товариством з обмеженою відповідальністю "Роял Спірт" здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями, виписками по рахунках (а.с. 94, а.с. 183-221 т. 2).

Матеріалами справи встановлено, що 03 вересня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" (покупець) укладено із Фермерським господарством "Золотий Вік" (постачальник) договір поставки № 0309/18 М, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (соняшник) в порядку та на умовах, визначених у договорі.

У підтвердження виконання вказаного договору надано видаткову накладну, договір зберігання № 03/09-18 ЗБ, відповідно до умов якого Фермерське господарство "Золотий Вік" взяло на себе зберігання соняшник у кількості 47,000 тон (а.с. 116-118 т. 2).

Оплата товару за договорами постави, укладеними із Фермерським господарством "Золотий Вік" здійснювалась у безготівковій формі, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями, виписками по рахункам (а.с. 113, а.с. 183-221 т. 2).

Транспортування товару за вищевказаними договорами, підтверджується договорами, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" із ТОВ "АТП 310704", разом із рахунками на оплату, актом надання послуг, реєстром на транспортні послуги, заявкою на отримання транспортних послуг із ТОВ КВФ "Рома" від 28.09.2018 № 1, ТОВ "Компанія Телфорд Лоджістік № 5-14/08-18 Т від 14.08.2018, ТОВ "Агро Тренд Плюс" № 26/11-18 від 26.11.2018, ФОП ОСОБА_1 № 18/07 від 19.07.2018, ФОП ОСОБА_2 № 5-20/09-18Т та ФОП ОСОБА_3 № 6-20/09-18Т (а.с. 92-93, а.с. 104-107, а.с. 119-129 т. 2).

У підтвердження наявності ресурсів для зберігання придбаних ТМЦ позивачем надано договір оренди нерухомого майна, а саме критого складського приміщення від 01.09.2018 (а.с. 108-112 т.2), а також договір складського зберігання зерна № 37/09 від 17.09.2018, укладеного із ДП "Хлібна база № 85" разом із первинними документами, договір складського зберігання зерна № 23 ЗБ/2018 від 26.07.2018, укладеного із ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" разом із первинними документами (а.с. 130-153 т. 2).

Подальша реалізація придбаної продукції, а саме пшениці, у контрагентів підтверджується договором поставки, укладеного із ТОВ КВФ "Рома" № 36/08 від 21.08.2018 разом із документами первинного бухгалтерського обліку, а саме: специфікаціями, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури на транспортні послуги, акти здачі-прийняття робіт, заявка на надання транспортних послуг (а.с. 132-156, 163-165, 179-185, 235-250 т. 1, а.с. 1-8, а.с. 55-91, а.с. 173-183 т. 2).

Також, подальша реалізація придбаної продукції, а саме соняшника, у контрагентів підтверджується договором поставки, укладеним позивачем із ТОВ "КФ "Дружівська" № 19-10/18 від 19.10.2018 разом із документами первинного бухгалтерського обліку, а саме: додаткові угоди, посвідчення про якість, довіреність на отримання ТМЦ, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунок на оплату транспортних послуги, акт здачі-прийняття робіт, калькуляція, договір-заявка на перевезення вантажу (а.с. 113-131, 157-162, 166-178, а.с. 220-234 т. 1, а.с. 9-21, а.с. 154-172 т. 2).

Таким чином, господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митногокордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг визначає стаття 188 Податкового кодексу України.

Так, пункт 188.1 зазначеної статті встановлює, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг); б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності)); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України (в редакції згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016).

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України). До внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 в наступній редакції - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду).

Відповідно до абз. г п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу вимог чи не підтвджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Оцінивши зазначені правочини за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що спірні правочини укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.

Отже, дані первинні документи визнаються судом належним та допустимим доказом наявності між позивачем та контрагентами позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України. Колегія суддів також зазначає, що згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів повернення коштів до контрагентів позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту про належну оплату товару (послуг) визнаються судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентами позивача господарських операцій.

Первинні документи, які містяться в матеріалах справи, не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, зазначені документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за правочинами, укладеними з контрагентами іншого результату, ніж поставки товару та отримання прибутку.

Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕ-НАТ ТРЕЙД" є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків. А відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового.

Отже, позивач та Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрінк Хаус", Товариство з обмеженою відповідальністю "Рояд Спіріт", Товариство з обмеженою відповідальністю "СМТ Торг", Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдком-Торг", Фермерське господарство "Золотий Тік" належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкової та бухгалтерської звітності, які відповідають вимогам чинного законодавства України.

Колегія суддів зазначає, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, статті 73 та 74 Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальному провадженню, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного суду від 23.04.2019 по справі №520/959/16, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Разом з тим, до суду першої та апеляційної інстанцій відповідачем не подано обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним, а податкова інформація не є належним доказом факту вчинення платником податків нікчемного правочину.

Згідно пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах з підстав викладених відповідачем, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Таким чином формування податкового кредиту та податкового зобов`язання платником ПДВ здійснено відповідно до вимог Податкового кодексу України за правилом першої події.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що є необґрунтованим посилання відповідача на те, що товарно-транспортні накладні заповнені некоректно, оскільки містять не повні відомості, а саме в пункті навантаження визначені лише назви населених пунктів, без наведення конкретної адреси, оскільки недоліки у заповненні товарно-транспортної накладної не можуть свідчити про нереальність господарської операції. Окремо колегія суддів зазначає, що товарно-транспортна накладна не міститься в переліку документів, що визначають право на формування податкового кредиту.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку, що викладені в акті перевірки № 1013/20-40-05-18-09/41804556 від 03.12.2019 не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, а отже податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 8 від 09.01.2020 та № 8 від 09.01.2020 підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 року по справі № 520/1223/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 28.01.2021 року