Справа № 160/531/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
15 січня 2021 р.Справа №160/531/21
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «АДВЕРС» про забезпечення позову у адміністративній справі №160/531/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «АДВЕРС» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу, -
14.01.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «АДВЕРС» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті( в особі Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки) про застосування адміністративно-господарського штрафу №226037 від 26.11.2020 року.
Разом із позовною заявою ТОВ Фірма «АДВЕРС» подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останнє просить:
В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка є предметом оскарження у даній справі, направляється до органу Державної виконавчої служби для примусового виконання. В результаті цього, за місцезнаходженням ТОВ «Фірми «АДВЕРС» державним виконавцем приймається постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цієї постанови. Отже, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.
Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, вивчивши надані докази на її підтвердження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.
За приписами п. 1 ч.1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову може бути подана до подання позовної заяви та подається, в такому випадку, до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Пунктом 1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Разом з тим, судом встановлено, що в матеріалах заяви відсутні відомості щодо звернення Державної служби України з безпеки на транспорті до органів виконавчої служби з приводу відкриття виконавчого провадження та відомості щодо відкритого виконавчого провадження з примусового виконання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №226037 від 26.11.2020 року, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність нагальної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «АДВЕРС» про забезпечення позову у адміністративній справі №160/531/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «АДВЕРС» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець