Справа № 522/1058/21
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2021-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1058/21
Провадження № 2-а/522/137/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої - судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся позивач ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65045, м.Одеса, вул. Преображенська, 44) про визнання протиправним та скасування рішення відділу міграційного контролю ГУ ДМС в Одеській області № 2 від 13.01.2021 про примусове повернення громадянина Лівану ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Головним спеціалістом відділу міграційного контролю ГУДМС України в Одеській області розглянуто матеріали та було прийнято рішення № 2 про примусове повернення в країну походження громадянина Лівану ОСОБА_1 , яким останнього зобов`язано в строк до 11.02.2021 покинути територію України. Позивач вважає, що зазначене рішення прийнято з порушенням ч.1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, без належної оцінки ризику повернення до країни походження через небезпеку для його життя та здоров`я. Зазначає, що при прийняті оскаржуваного рішення відділом міграційного контролю ГУ ДМС в Одеській області також не було враховано права позивача на сімейне життя та не забезпечено перекладача при його врученні.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з призначенням судового засідання на 28.01.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Чекаленко В.Л. звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій просить справу розглянути без участі відповідача, без фіксування судового процесу технічними засобами. Проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 13.01.2021 співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушко, 14/3, було виявлено громадянина Лівану ОСОБА_1 .

В результаті проведеної перевірки та відібраних у ОСОБА_1 пояснень було встановлено, що ОСОБА_1 прибув на територію України 30.10.2011 легально, за паспортним документом громадянина Лівану для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , строком дії до 27.05.2015.

За вчинення адміністративного правопорушення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців та осіб без громадянства на території України - проживання без документів на право проживання в Україні, співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області 13.01.2021 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД № 004271.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 13.01.2021 серії ПН МОД № 004314, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

13.01.2021 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення №2 про примусове повернення в країну походження громадянина Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 11.02.2020 року.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року № 3773-VI (надалі Закон № 3773-VI).

Положення статті 1 Закону № 3773-VI розрізняє два поняття («іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах» та «нелегальний мігрант»).

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 статті 25 Закону № 3773-VI передбачено, що «...іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 3773-VI «іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України)...».

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 3773-VI, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

В адміністративному позові позивач посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, ГУ ДМС України в Одеській області не враховано вимоги ст. 31 Закону № 3773-VI, щодо перевірки наявності обставин, які унеможливлюють примусове повернення до країни походження.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

-де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

-де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

-де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

-де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

На підтвердження вказаних обставин позивачем наведено посилання на сторінки в мережі інтернет. Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та підстав вважати, що вказані обставини стосуються саме особи позивача, до суду не надано.

Крім того, обставини можливості переслідування позивача у випадку повернення до Лівану, стати жертвою переслідування були досліджені судами під час розгляду справ № 815/4217/13-а та № 420/3095/19 за його позовом до Державної міграційної служби України щодо оскарження рішень Державної міграційної служби України.

Судами під час розгляду справ не було встановлено об`єктивного підтвердження наявності обґрунтованих побоювань позивача та реальної небезпеки для останнього стати в Лівані жертвою переслідувань у країні походження за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, доводи позивача про те, що оскаржуване рішення прийняте без належної оцінки ризику, в разі його примусового повернення до країни походження через небезпеку для його життя та здоров`я, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Також, визнаються необґрунтованими твердження позивача про відсутність перекладача під час вручення йому копії рішення про примусове повернення з України та не роз`яснення йому змісту рішення про примусове повернення, а також право на оскарження вказаного рішення.

Суд зазначає, що у витребуваних від відповідача матеріалах містяться відмітки про те, що позивач перекладача не потребує, роз`яснення можливості звернення до Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги та порядок оскарження Рішення від 13.01.2021 (а.с. 48).

Крім того, відповідно до письмових пояснень наданих позивачем 13.01.2021 міграційному органу, він виявив бажання надавати пояснення українською мовою та участі перекладача не потребував, що підтверджується власноруч проставленим позивачем підписом.

Також суд вважає необґрунтованими посилання позивача про неврахування міграційним органом при прийнятті оскаржуваного рішення права позивача на сімейне життя, з огляду на те, що матеріали справи не містять жодних відомостей та доказів про наявність у позивача дружини та неповнолітніх дітей.

Виходячи з наведеного, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а тому правові підстави щодо скасування рішення про примусове повернення відсутні.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 72, 74, 77, 90, 268-271, 288 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства, відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 29.01.2021 року.

Суддя Ю.І.Ковтун