Справа № 803/1608/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року

м. Київ

справа № 803/1608/17

адміністративне провадження № К/9901/52351/18

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув в попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №803/1608/17 (876/1072/18).

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Електротермометрія» (далі - ПАТ «Електротермометрія») звернулося до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) від 22.06.2017 №, в частині нарахування штрафу в розмірі 29766,25 грн. та нарахування пені в розмірі 5082,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сума недоїмки по сплаті єдиного внеску, станом на 21.02.2017 становила 90850,03 грн. і повністю була погашена у період з 22.02.2017 по 12.05.2017, разом з виплатою заборгованості по заробітній платі за січень 2017 року, а єдиний внесок за лютий-березень 2017 року сплачений в повному розмірі та з дотриманням граничних термінів сплати. Крім того, зазначає, що податковий орган не наділений правом застосовувати штраф при виконанні пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків. А тому, штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску має розраховуватися від суми недоїмки 90850,03 грн., що становить 18170,01 грн., а не 47936,26 грн., як визначено у рішенні ГУ ДФС у Волинській області № від 22.06.2017.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2017 прийнято відмову від позову ПАТ «Електротермометрія» в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ДФС у Волинській області від 22.06.2017 року № щодо нарахування пені в розмірі 5082,88 грн. Провадження у справі за позовом ПАТ «Електротермометрія» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення від 22.06.2017 № в частині нарахування пені в розмірі 5082,88 грн. закрито.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018, в позові відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ПАТ «Електротермометрія» оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2017, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування своїх вимог ПАТ «Електротермометрія» зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норму пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, визнавши, що відповідач не змінив напрямок сплати єдиного внеску, визначеного платником податків.

У відзиві на касаційну скаргу ГУ ДФС у Волинській області зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Зокрема, вказує, що оскільки позивач сплачував кошти на погашення боргу з єдиного соціального внеску частинами, розмір яких був меншим за суму поточного боргу, тому кошти зараховувалися згідно з черговістю виникнення податкового боргу без зміни напряму сплати єдиного соціального внеску, визначеного платником податків, що відповідає положенням пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України. Отже, відповідач просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, рішенням ГУ ДФС у Волинській області від 22.06.2017 № до ПАТ «Електротермометрія» за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.02.2017 до 12.05.2017 застосовано штраф у розмірі 47936,26 грн. та нараховано пеню у розмірі 5082,88 грн.

За результатами адміністративного оскарження зазначене рішення залишено без змін.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною 2 статті 6 цього Закону платник єдиного внеску, зокрема, зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів, - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (пункт 1 частини 10 статті 9 Закону №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судами встановлено, що ПАТ «Електротермометрія» за січень 2017 року підлягав до сплати єдиний соціальний внесок в розмірі 320690,86 грн., з граничним терміном сплати 20.02.2017. Позивачем до 20.02.2017 (включно) було сплачено єдиний соціальний внесок в розмірі 223695,23 грн. та з урахуванням переплати по даному платежу, що становила на 01.02.2017 - 6145,60 грн., всього на загальну суму 229840,83 грн. У зв`язку з чим у позивача виникла недоїмка по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2017 року в сумі 90850,03 грн. (320690,86 грн. - 229840,83 грн.).

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій, ГУ ДФС у Волинській області на підставі даних інформаційної системи АС «Податковий блок» встановлено несвоєчасну сплату ПАТ «Електротермометрія» єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 21.02.2017 по 12.05.2017 на загальну суму 239681,25 грн.

Водночас, встановлено, що ПАТ «Електротермометрія» в період з 21.02.2017 по 12.05.2017 проводило перерахування (сплату) сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за лютий-березень 2017 року.

Відповідно до положень частини 6 статті 25 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Наведеній нормі Закону кореспондують приписи пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, відповідно до яких у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Судами встановлено, що поточні платежі, що сплачувалися позивачем в період з 21.02.2017 по 12.05.2017 спрямовувалися частково на погашення боргу, що виник в результаті несвоєчасної сплати єдиного внеску за період з січня по березень 2017 року, і оскільки розмір даних платежів був меншим за суму нарощуваного поточного боргу, тому кошти зараховувалися згідно з черговістю виникнення податкового боргу без зміни напрямку сплати єдиного соціального внеску, визначеного платником податків, що також відповідає положенням пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Сплачені підприємством суми єдиного внеску із заробітної плати застрахованих осіб починаючи з 21.02.2017 правомірно зараховувалась відповідачем в рахунок погашення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка виникла в результаті несвоєчасної сплати сум єдиного внеску за січень 2017 року, при цьому у позивача виникав новий борг по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за лютий та березень 2017 року.

Отже, враховуючи наведені законодавчі норми та встановлені обставини справи, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкції та нарахування пені відповідно до рішення від 22.06.2017 № в оскаржуваній частині, а відтак про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №803/1608/17 (876/1072/18) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.В. Хохуляк І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова