Справа № 240/19860/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Житомир справа № 240/19860/20

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

з участю помічника судді, яка здійснює повноваження секретаря судового засідання, Карплюк А.І.,

представника позивача Дмитренка П.В., представника відповідача Самчук Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Житомирській області про усунення правопорушень № ЖТ8786/97/АВ/П від 12.10.2020.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем не було прийнято до уваги застосування до ОСОБА_1 річного підсумкового обліку робочого часу, а тому наказ на роботу у вихідний день, письмова згода працівника про надання іншого дня відпочинку та подвійний розмір оплати у вихідні дні в даному випадку не передбачений чинним законодавством; тривалість робочого часу за обліковий період ОСОБА_1 не перевищила норму; за період з 11.06.2019 по 31.08.2020 ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась 20 % щомісячна доплата за роботу у вихідні дні, відповідно до наказу № 2-к/тр від 02.01.2019, яка значно перевищує суму, яка б мала бути нарахована у випадку оплати за роботу у вихідні дні у подвійному розмірі; позивач не погоджується з результатами перевірки, за наслідками якої винесений спірний припис, оскільки законні права та інтереси ОСОБА_1 роботодавцем було дотримано, а порушення ст. 107 КЗпП України - відсутні.

Ухвалою від 23.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.129-190), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що встановлена наказом по підприємству щомісячна доплата за роботу у вихідні дні в розмірі 20% не є компенсацію за роботу у вихідні дні, відповідно до ст. 72 КЗпП України; заробітна плата за роботу у вихідні дні у подвійному розмірі ОСОБА_1 в період з червня 2019 року по серпень 2020 року не нараховувалась та не виплачувалась; щодо підсумкового обліку робочого часу, то ОСОБА_1 працював у межах норми тривалості робочого часу; спірний припис є винесеним відповідно до виявлених порушень законодавства про працю в частині виплати заробітної плати.

Позивач відповіді на відзив на позовну заяву не подав.

В судовому засіданні:

- представник позивача просив задовольнити позов, стверджуючи, що оскільки на підприємстві здійснювався підсумковий облік робочого часу щодо ОСОБА_1 , йому не повинні компенсувати роботу у вихідні дні відповідно до ст. 107 КЗпП України;

- представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Інспектором Управління Держпраці у Житомирській області проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка", оформлене актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 12.10.2020 № ЖТ8786/97/АВ (а.с.7-11), під час якого вивчалось, крім іншого, питання виплати заробітної плати працівнику за виконану ним роботу.

Відповідно до вказаного акту (а.с.10) під час інспекційного відвідування було встановлено, що порушено ст. 107 КЗпП України - ОСОБА_1 при п`ятиденному робочому тижні працював у суботу та неділю, проте заробітна плата йому у подвійному розмірі не нарахована та не виплачена за роботу у вихідні дні, наказ на роботу у вихідний день з зазначенням способу компенсації та письмова згода працівника про надання іншого дня відпочинку відсутні.

За наслідками зазначеного інспекційного відвідування інспектором Управління Держпраці у Житомирській області було винесено припис від 12.10.2020 № ЖТ8786/97/АВ/П (а.с.12), яким зобов`язано директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" усунути порушення вимог ст. 107 КЗпП України (оплата за роботу у неробочі дні не проводилась у подвійному розмірі.

Позивач, вважаючи, що вказаний припис є протиправним, оскільки він не порушував вимоги ст. 107 КЗпП України щодо оплати у подвійному розмірі ОСОБА_1 роботи у вихідні дні, звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином для правильного вирішення спору необхідно встановити чи мало місце порушення позивачем законодавства щодо оплати у подвійному розмірі роботи ОСОБА_1 у вихідні дні.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.41, 42, 43, 88-91) та не заперчується учасниками справи, ОСОБА_1 працював з 11.06.2019 по 31.08.2020 в адміністративному відділі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" на посаді фахівця служби безпеки з встановленим окладом.

Пунктами 7.1, 7.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" (а.с.44-50), у товаристві встановлений: - 40 годинний п`ятиденний робочий тиждень для адміністративного персоналу (понеділок-п`ятниця) з вихідним днем - субота, неділя; - початок роботи, перерва та закінчення роботи; - підсумковий облік робочого часу (обліковий період - календарний рік) для фахівців служби безпеки.

Згідно табелів обліку робочого часу (а.с.25-39), довідки про відпрацьований робочий час (а.с.93), інформації по використанню робочого часу (а.с.172), ОСОБА_1 працював в суботу та неділю, при цьому тривалість робочого часу не перевищувала нормального числа робочих годин, кількість відпрацьованих в суботу, неділю годин не була відпрацьована протягом понеділка-п`ятниці.

Як вбачається з розрахункової відомості позивача (а.с.40, 174-176), довідки позивача № 106 від 08.10.2020 (а.с.92) оплати у подвійному розмірі роботи у вихідні дні ОСОБА_1 не здійснювалась.

Відповідно до ст. 57 КЗпП України, час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

Статтею 61 КЗпП України передбачено, що на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин (статті 50 і 51).

В Методичних рекомендаціях щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених наказом Міністерством праці та соціальної політики України від 19.04.2006 N 138, зазначено:

"2. Підсумований облік робочого часу запроваджується на підприємстві роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації, а у разі його відсутності це питання відповідно до ст. 7 Закону України "Про колективні договори і угоди" ( 3356-12 ) може бути врегульовано колективним договором.

3. При підсумованому обліку робочого часу робота працівників регулюється графіками роботи (змінності), які розробляються роботодавцем і погоджуються з виборним органом первинної профспілкової організації, а в разі його відсутності можуть бути передбачені в колективному договорі. Графіки роботи (змінності) розробляються таким чином, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин, передбаченого ст. 50 та 51 КЗпП.

...

6. Обліковий період установлюється в колективному договорі підприємства. Він охоплює робочий час і години роботи у вихідні і святкові дні, години відпочинку. Щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, встановлена графіком, може коливатися протягом облікового періоду, але загальна сума годин роботи за обліковий період має дорівнювати нормі робочого часу в обліковому періоді.

...

11. У разі підсумованого обліку робочого часу робота у святкові та неробочі дні (ст. 73 КЗпП ( 322-08 ) за графіком включається в норму робочого часу за обліковий період, установлену на підприємстві. Години роботи, що перевищують цю норму, вважаються надурочними і оплачуються в подвійному розмірі. Тому під час підрахунку надурочних годин у випадку підсумованого обліку робочого часу робота у святкові і неробочі дні, проведена понад установлену на підприємстві норму робочого часу, за обліковий період не враховується, оскільки вона вже оплачена в подвійному розмірі.

...

17. Підсумований облік робочого часу кожного працівника здійснюється за табелем виходів на роботу та затвердженим графіком роботи (змінності) за обліковий період. Ці два розрахунки необхідні з метою виявлення надурочних годин та годин, відпрацьованих працівниками у вихідні дні або додаткові за графіком дні відпочинку при тимчасовій відсутності працівників в інших змінах, для достовірного нарахування їм заробітної плати. "

Тобто час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) працівника регулюється правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності та колективним договором при підсумованому обліку робочого часу.

Частинами 1, 3 ст. 71 КЗпП України передбачено, що робота у вихідні дні забороняється. Залучення окремих працівників до роботи у ці дні допускається тільки з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) підприємства, установи, організації і лише у виняткових випадках, що визначаються законодавством і в частині другій цієї статті; залучення працівників до роботи у вихідні дні провадиться за письмовим наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до ст. 72 КЗпП України, робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі; оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

В ст. 107 КЗпП України зазначено:

"Робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі:

1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками;

2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки;

3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму.

Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день.

На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку."

Суд звертає увагу, що з позову, акту від 12.10.2020 № ЖТ8786/97/АВ вбачається, що під час інспекційного відвідування відповідачу не надавались колективний договір, графік роботи (змінності) фахівця служби безпеки, накази про залучення до роботи у вихідні дні ОСОБА_1 та надання йому іншого дня відпочинку.

Як пояснив представник позивача, на підприємстві відсутня первинна профспілкова організація, колективний договір не укладався, графік роботи (змінності) фахівця служби безпеки не розроблявся, накази про залучення до роботи у вихідні дні ОСОБА_1 та надання йому іншого дня відпочинку не видавались.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за відсутності колективного договору, графіку роботи (змінності) фахівця служби безпеки, на підприємстві не був запроваджений підсумований облік робочого часу для фахівця служби безпеки.

При цьому суд вважає за потрібне зазначити, що відповідно до законодавства і висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 27.08.2020 по справі справа № 817/2237/16, при підсумованому обліку робочого часу робота працівника в вихідні дні повинна оплачуватись у подвійному розмірі або йому може бути наданий інший день відпочинку, відповідно до ст. 107 КЗпП України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та зазначені правові норми, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" повинно було оплатити у подвійному розмірі роботу ОСОБА_1 у вихідні дні або надати йому інший день відпочинку, чого зроблено не було, що свідчить про порушення позивачем вимоги ст. 107 КЗпП України.

При цьому суд зазначає, що виплата ОСОБА_1 20 % щомісячної доплати за роботу у вихідні дні, відповідно до наказу № 2-к/тр від 02.01.2019 (а.с.95, 174-176 ), не є оплатою у подвійному розмірі роботу у вихідні дні, оскільки, відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці", така доплата не передбачена чинним законодавством та відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, і, в даному випадку, виплачена сума цієї доплати не залежала від кількості відпрацьованих ОСОБА_1 годин у вихідні дні.

Отже, перевіривши в межах доводів позовної заяви спірне подання на відповідність приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає, що воно прийнято правомірно, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" (площа Миру,1, с. Глинівці, Андрушівський район, Житомирська область, 13415, код 33168020) до Управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка, 18-а, м. Житомир, 10008, код 39790560) про визнання протиправним та скасування припису.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк

Повне судове рішення складене 27 січня 2021 року