Справа № 380/10614/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
28 січня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З. розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

20.11.2020 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ). Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не проведення своєчасного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 грошової компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період 2017-2019;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 31.05.2019 по 29.04.2020 терміном 334 календарні дні із розрахунку 351,87 грн в день у сумі 117524,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено його право, передбачене ст.116,117 КЗпП України, на своєчасне отримання коштів при звільненні, а тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 31.05.2019 по 29.04.2020.

Ухвалою суду від 25.11.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з тим, що позивачем пропущено передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України місячний строк звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд встановив та врахував наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч.1 ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У частині другій статті 2 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР передбачено, що додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

У структуру заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина третя статті 2 цього Закону).

Тобто, середній заробіток за час затримки розрахунку не входить до структури заробітної плати і такий самий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

Таким чином, для середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені застосовуються положення статті 233 КЗпП України, а невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням та для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.07.2019 у справі №2140/1471/18.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) на посаді техніка-водія відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби "Рава-Руська", був звільнений з військової служби 31 травня 2019 року.

У день звільнення, 31.05.2019, позивачу не було виплачено компенсацію за невикористані додаткові відпустки як учаснику бойових дій за період 2017-2019 роки та індексацію грошового забезпечення.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до суду про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати при звільнення позивача грошової компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з 12.12.2017 по 31.05.2019 р.; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з 12.12.2017 по 31.05.2019 р. виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби; визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 06.12.2016 по 31.05.2019 р.; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 06.12.2016 по 31.05.2019 р. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 відкрито провадження у справі №380/380/20. Станом на 28.01.2021 рішення у справі не прийнято.

Однак, як встановлено з матеріалів справи, відповідачем самостійно 29.04.2020 на картковий розрахунок позивача виплачено 8 345,00 грн компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, що не заперечується самим позивачем у позовній заяві. Тобто, 29.04.2020 відповідачем проведено остаточний розрахунок.

До суду позивач звернувся 10 листопада 2020 року.

Отже, з урахуванням наведених висновків, позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ч.1 ст.233 КЗпП України.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV є джерелом права, також містить положення, відповідно до яких право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інш. проти Великобританії" (заява №22083/93), рішення від 27.02.1980 у справі "Девеер проти Бельгії" (заява №6903/75)).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України" (заява №72286/01) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, про поновлення пропущеного строку ним не заявлено, позовну заяву належить залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 122, 123, 240, 241-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Гулкевич І.З.