Справа № 440/1800/20
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 р.Справа № 440/1800/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник третьої особи Кезля М.Д.

представник позивача Даценко Ю.І.

представник позивача Христич О.С.

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Срібна Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава, повний текст складено 31.08.20 року по справі № 440/1800/20

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області третя особа Державна міграційна служба України

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, третя особа: Державна міграційна служба України, в якому просив суд:

- визнати бездіяльність УДМС України в Полтавській області щодо не документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України протиправною;

- зобов`язати УДМС України в Полтавській області документувати (видати) ОСОБА_1 паспорт громадянина України;

- стягнути з УДМС України в Полтавській області моральної шкоди у розмірі 208290,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що звертався до відповідача із заявою про видачу паспорта громадянина України взамін втраченого. Невидачею паспорта громадянина України УДМС України в Полтавській області допустило протиправну бездіяльність. Зазначає, що така бездіяльність створює йому психічне напруження очікуванням отримання паспорта громадянина України взамін втраченого, розчарування в діяльності міграційного органу, відчуття відчаю та страждань, тобто, завдає йому моральної шкоди.

Відповідач та третя особа подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники відповідача та третьої особи, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач та його представники, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 26.05.1997 Лубенський МВ УМВС України в Полтавській області документував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 (том 1 а.с. 91).

У травні 2006 року позивач заявив паспорт серії НОМЕР_1 втраченим.

У зв`язку з цим, 01.06.2006 ОСОБА_1 було документовано новим паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , який, у подальшому, останнім також було втрачено.

Вказані обставини учасниками справи не заперечуються, тобто не є спірними, а тому не підлягають доказуванню судом.

03.02.2015 позивач звернувся до начальника Лубенського МВ УДМС України в Полтавській області із заявою, у якій просив видати документ, що посвідчує його особу для поїздки до російського посольства (том 1 а.с. 262).

03.02.2015 начальником Лубенського МВ УДМС України в Полтавській області С.М. Чеберяком ОСОБА_1 видано довідку №34/5, у якій зазначено, що останній дійсно звертався до Лубенського МВ УДМС України в Полтавській області із заявою щодо видачі паспорта громадянина України, однак проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено його належності до громадянства будь-якої держави (том 1 а.с. 263).

За доводами позивача, у подальшому, останній неодноразово звертався до УДМС України в Полтавській області із заявами щодо документування останнього паспортом громадянина України взамін втраченого паспорта.

Так, листом УДМС України в Полтавській області від 11.12.2017 №5301/941-17 роз`яснено позивачу процедуру набуття громадянства, неможливість оформлення йому набуття громадянства України за відсутності документів, що посвідчують належність чи не належність до громадянства Російської Федерації та документів на право перебування в Україні, а також вказано про необхідність надання останнім таких документів для розгляду заяви про оформлення громадянства України у встановленому законом порядку (том 1 а.с. 136).

Листом УДМС України в Полтавській області від 16.03.2020 №У-1737-20/5301.4/3473-20 ОСОБА_1 проінформовано про те, що громадянство України разом зі своїми батьками останній не отримував у встановленому законодавством порядку, особисто або за заявою законних представників таке громадянство не оформляв. З 13.09.2006 по теперішній час ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, з метою вирішення питання про оформлення документа, що посвідчує особу, громадянство України чи правовий статус особи, заявнику необхідно звернутися за зареєстрованим місцем проживання (том 1 а.с. 96).

Позивач, вважаючи, що у відповідях на його звернення УДМС України в Полтавській області лише роз`яснило процедуру набуття громадянства України, при цьому, взагалі не роз`яснило як правил і процедури оформлення паспорта громадянина України взамін втраченого, так і необхідності звернення заявника з питанням щодо оформлення паспорта громадянина України до органу міграційної служби за місцем його реєстрації, що фактично свідчить про допущення управлінням протиправної бездіяльності, звернувся до суду з цим позовом про визнання бездіяльності УДМС України в Полтавській області щодо не документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України протиправною, зобов`язання УДМС України в Полтавській області документувати (видати) ОСОБА_1 паспорт громадянина України та стягнення з УДМС України в Полтавській області моральної шкоди у розмірі 208290,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що з огляду на приписи Порядку №302 та зареєстроване місце проживання позивача - м. Бердичів Житомирської області, Військова частина НОМЕР_3 , останній для оформлення паспорта замість втраченого мав звертатися не до УДМС України в Полтавській області, а до територіального органу міграційної служби, повноваження якого розповсюджуються саме на його зареєстроване місце проживання, тобто територіального підрозділу УДМС у Житомирській області. Отже, зважаючи на відсутність в УДМС України в Полтавській області, на момент подання ОСОБА_1 відповідних звернень, повноважень на оформлення останньому паспорта громадянина України замість втраченого, так як територіально такі звернення підлягали поданню та розгляду УДМС саме за зареєстрованим місцем проживання заявника, суд дійшов висновку про недопущення у спірному випадку відповідачем відносно позивача протиправної бездіяльності. Також, суд вказав на те, що за результатами розгляду заяви на ім`я ОСОБА_1 оформлено паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм у вигляді ІД-картки, який прибув до Лубенського МРВ УДМС України в Полтавській області 21.07.2020, а також проінформовано позивача про необхідність з`явитися до територіального підрозділу для отримання такого паспорту. Наразі, ОСОБА_1 паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм у вигляді ІД-картки не отриманий з підстав, незалежних ані від територіального підрозділу, ані від відповідача - УДМС України в Полтавській області. Представником позивача не заперечувались обставини обізнаності ОСОБА_1 з позитивним вирішенням питання щодо документування паспортом громадянина України та необхідністю отримання паспорта особисто позивачем в Лубенському МРВ УДМС України в Полтавській області, який ним не отриманий з особистих поважних причин.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до норм статті 55 Конституції України, статті 2, частини першої статті 4, статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовому захисту в адміністративних судах України підлягають порушені суб`єктом владних повноважень права, свободи та інтереси осіб у публічно-правових спорах.

Так, за змістом пункту першого частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

У пункті 8 частини 1 статті 4 КАС України позивача визначено як особу, на захист якої подано позов до адміністративного суду.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З наведених процесуальних норм вбачається, що судовому захисту підлягає лише порушене право. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу на момент звернення до суду. За відсутності об`єктивного порушення прав чи законних інтересів особи її вимоги не підлягають задоволенню.

До 17.04.2018 в Україні діяв Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом МВС України від 13.04.2012 №320 (далі Порядок №320).

У подальшому, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 25.03.2015 №302, якою затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина (далі Порядок №302).

Відповідно до Порядку № 302 для обміну або видачі паспорту особа має право звернутись до уповноважених суб`єктів за зареєстрованим місцем проживання із заявою встановленої форми.

Пунктом 46 Порядку 302 визначено перелік документів, які заявник подає для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого.

Пунктом 100 Порядку № 302 визначено підстави для відмови особі в оформленні або видачі паспорта.

Так, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо:

1) особа не є громадянином України;

2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання);

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію;

4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта;

5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта;

6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

Цим же пунктом визначено, що у рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови.

У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого вручення заявнику (пункт 101 Порядку 302).

У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови.

Отже, колегія суддів зазначає, що законодавством чітко визначено процедуру та порядок звернення особи до уповноваженого органу із заявою встановленої форми, визначено місце такого звернення та перелік документів, що додаються до заяви, а також підстави та порядок інформування про прийняте рішення (про відмову в оформленні).

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що як Порядком № 302 так і Порядком оформлення і видачі паспорта громадяни на України, затвердженим наказом МВС України від 13.04.2012 № 320 (що діяв до 17 квітня 2018 року) передбачено, що звернення особи за отриманням паспорта громадянина України має відбутись за місцем її проживання.

Як вбачається з матеріалів справи за обліками УДМС відомості про реєстрацію місця проживання позивача станом на день його звернення із заявою до відповідача та на сьогоднішній день на території Полтавської області відсутні. Позивач до відповідного територіального підрозділу УДМС, у встановленому порядку із відповідною заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України не звертався.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що у позивача відсутнє порушене право чи законний інтерес на момент звернення до суду.

Колегія суддів вважає хибними доводи апеляційної скарги про те, що управлінням не було роз`яснено правил і процедури оформлення паспорта громадянина України взамін втраченого, а також необхідності звернення заявника з питанням щодо оформлення паспорта громадянина України до органу міграційної служби за місцем його реєстрації, з огляду на наступне.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що листом від 16.03.2020 №У-1737-20/5301.4/3473-20, фактичне отримання якого позивач не заперечує, УДМС України в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 про те, що громадянство України разом зі своїми батьками останній не отримував, у встановленому законодавством порядку, особисто або за заявою законних представників таке громадянство не оформляв. З 13.09.2006 по теперішній час ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 за адресою: м. Бердичів Житомирської області, в/ч НОМЕР_3 .

З огляду на це, управління у листі від 16.03.2020 №У-1737-20/5301.4/3473-20 роз`яснило заявнику, що з метою вирішення питання про оформлення документа, що посвідчує особу, громадянство України чи правовий статус особи, останньому необхідно звернутися за зареєстрованим місцем проживання (том 1 а.с. 96).

Крім того, в матеріалах справи наявна відповідь УДМС України в Полтавській області від 04.11.2019 №5301.4-18365/53.1-19 на ім`я адвоката позивача, якою повідомлено, що документи для оформлення в тому числі взамін втраченого або викраденого, обміну паспорта подаються особою за зареєстрованим місцем проживання. Проведеною перевіркою було встановлено, що згідно відповідних обліків УДМС України в Полтавській області інформація про зареєстроване/зняте з реєстрації місце проживання ОСОБА_1 на території Полтавської області відсутня. Відтак в ОСОБА_1 відсутні правові підстави для звернення до Лубенського МРВ УДМС України у Полтавській області з питання отримання паспорта громадянина України взамін втраченого (том 1 а.с. 93-94). Отримання вказаного листа позивачем не заперечується, оскільки він доданий в додатках до позовної заяви (том 1 а.с. 32).

Крім того, колегія суддів зазначає, що в ході розгляду справи судом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, вживалися заходи для з`ясування питання щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 шляхом направлення до Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області та Управління Державної міграційної служби України в Житомирської області, а також Військової частини НОМЕР_3 ухвали про витребування доказів від 26.05.2020 з вимогою надати інформацію (з підтверджуючими документами) щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 , за період з 1998 року по теперішній час.

13.06.2020 на виконання вимог ухвали про витребування доказів від 26.05.2020 до суду надійшла довідка ТВО командира Військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 від 04.06.2020 №13/7, згідно з якою з 13.09.2006 по теперішній час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: м. Бердичів Житомирської області, Військова частина НОМЕР_3 (том 2 а.с. 54).

Аналогічна за змістом відповідь надійшла з Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (том 2 а.с. 71).

Таким чином, з огляду на приписи Порядку №302 та зареєстроване місце проживання позивача - м. Бердичів Житомирської області, Військова частина НОМЕР_3 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивач для оформлення паспорта замість втраченого мав звертатися не до УДМС України в Полтавській області, а до територіального органу міграційної служби, повноваження якого розповсюджуються саме на його зареєстроване місце проживання, тобто територіального підрозділу УДМС у Житомирській області.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що законодавством не передбачено обов`язку ДМС або його територіального підрозділу здійснювати документування особи паспортом громадянина України в будь-який інший спосіб, ніж у визначеному порядку за результатами розгляду заяви.

Зважаючи на відсутність в УДМС України в Полтавській області на момент подання ОСОБА_1 відповідних звернень повноважень на оформлення ОСОБА_1 паспорта громадянина України замість втраченого, так як територіально такі звернення підлягали поданню та розгляду УДМС саме за зареєстрованим місцем проживання заявника, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про недопущення у спірному випадку відповідачем відносно позивача протиправної бездіяльності.

Крім того, судова колегія зауважує, що листи-відповіді на звернення ОСОБА_1 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому відповідно до положень КАС України не можуть бути визнані як протиправна бездіяльність щодо відмови у видачі паспорта позивачу.

Отже позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності УДМС України в Полтавській області щодо не документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України, та, як наслідок, стягнення з УДМС України в Полтавській області моральної шкоди у розмірі 208290,00 грн. є такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Кабінет Міністрів України 18.03.2020 з метою запобігання порушенням законодавства у сфері міграції на період установлення на всій території України карантину прийняв постанову №259 "Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції на період установлення на всій території України карантину", пунктом 1 якої постановив, що оформлення документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи її спеціальний статус у період установлення на всій території України карантину здійснюється за місцем звернення особи.

Так, судовим розглядом встановлено, що 07.07.2020 ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу УДМС України в Полтавській області подано заяву про оформлення та видачу паспорта громадянина України (том 2 а.с. 106).

За результатами розгляду вказаної заяви на ім`я ОСОБА_1 оформлено паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм у вигляді ІД-картки, який прибув до Лубенського МРВ УДМС України в Полтавській області 21.07.2020, а також проінформовано позивача про необхідність з`явитися до територіального підрозділу для отримання такого паспорту (том 2 а.с. 101, 103).

Наразі, ОСОБА_1 паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм у вигляді ІД-картки не отриманий з підстав, незалежних ані від територіального підрозділу, ані від відповідача - УДМС України в Полтавській області.

В судовому засіданні представником позивача не заперечувались обставини обізнаності ОСОБА_1 з позитивним вирішенням питання щодо документування паспортом громадянина України та необхідністю отримання паспорта особисто позивачем в Лубенському МРВ УДМС України в Полтавській області, який ним не отриманий з особистих поважних причин.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання УДМС України в Полтавській області документувати (видати) позивачу паспорт громадянина України, відсутні.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідач довів перед судом правомірність своїх дій.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року по справі № 440/1800/20 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року по справі № 440/1800/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 28.01.2021 року