Справа № 380/8651/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8651/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 (Позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Городоцької міської ради Львівської області (Відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 (Третя особа-1), ОСОБА_3 (Третя особа-2), ОСОБА_4 (Третя особа-3), в якому просить:

- визнати недійсним та скасувати рішення ХLI сесії сьомого скликання Городоцької міської ради Львівської області № 2806 від 29 травня 2020 року в частині п. 2, п. 2.1, п. 2.2, п. 3, п. 3.1, п. 3.2, якими визначено - «суб`єкту господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою, при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позначити на плановому матеріалі траси проходження інженерних мереж та охоронних зон вздовж них; позначити на плановому матеріалі проїзд шириною 3,0 м. від вул. Горішньої через земельну ділянку ОСОБА_1 і далі через земельну ділянку ОСОБА_2 до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , для подальшого встановлення земельного сервітуту на позначену частину земельної ділянки ОСОБА_1 щодо права проходу та проїзду до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_1 після виготовлення технічної документації із землеустрою, перед її затвердженням сесією міської ради, укласти попередній договір з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на встановлення земельного сервітуту щодо права проходу та проїзду через земельну ділянку на АДРЕСА_1 . Розроблену техдокументацію разом з попереднім договором на встановлення земельного сервітуту подати на затвердження сесією міської ради».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням ХLI сесії сьомого скликання Городоцької міської ради Львівської області № 2806 від 29 травня 2020 року вирішено надати позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,8000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , за виготовленням якої звернутись до суб`єкта господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою згідно із законом (пункт 1 Рішення). Пунктами 2, 2.1, 2.2, 3, 3.1, 3.2, цього Рішення визначено: «суб`єкту господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою, при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позначити на плановому матеріалі траси проходження інженерних мереж та охоронних зон вздовж них; позначити на плановому матеріалі проїзд шириною 3,0 м. від вул. Горішньої через земельну ділянку ОСОБА_1 і далі через земельну ділянку ОСОБА_2 до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , для подальшого встановлення земельного сервітуту на позначену частину земельної ділянки ОСОБА_1 щодо права проходу та проїзду до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_1 після виготовлення технічної документації із землеустрою, перед її затвердженням сесією міської ради, укласти попередній договір з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на встановлення земельного сервітуту щодо права проходу та проїзду через земельну ділянку на АДРЕСА_1 . Розроблену техдокументацію разом з попереднім договором на встановлення земельного сервітуту подати на затвердження сесією міської ради».

Позивач вважає, що пункти 2, 2.1, 2.2, 3, 3.1, 3.2 цього Рішення є незаконними та такими, порушують її права, зважаючи на таке.

- на спірній земельній ділянці неможливо встановити проїзд, оскільки по земельній ділянці ОСОБА_2 на глибині 1 метр проходить діючий підземний газопровід, який забезпечує газом його будинок та газова труба діаметром 76 мм, яка забезпечує газом усі навколишні будинки, що підтверджується робочим проектом газифікації будинку ОСОБА_2 . Жодних дій щодо проведення технічного обстеження цього газопроводу, встановлення футлярів на газові вводи до житлових будинків, погодження проекту влаштування проїзної частини учинено не було, а відтак самовільне влаштування проїзду може призвести до порушення цілісності газопроводу;

- у межах адміністративної справи № 1305/1890/12 предметом розгляду було питання скасування рішення Городоцької міської ради про створення заїзду до садиб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з вул. Горішня. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року у цій справі встановлено, що згідно генерального плану міста Городок немає заїзду з АДРЕСА_2 та 49, а також встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають право самостійно звернутися до суду з питанням встановлення сервітуту. Крім того, згідно проекту забудови земельної ділянки ОСОБА_2 та акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель вбачається відсутність заїзду з вул. Горішня , що передбачено також і планом горизонтального знімання території. Отже, зазначення в оскаржуваному рішенні про необхідність позначення проїзду, якого немає, є незаконним та виходить за межі повноважень міської ради;

- зобов`язання позивача укласти попередній договір з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення земельного сервітуту щодо права проходу та проїзду через земельну ділянку по АДРЕСА_1 є примушуванням до цивільно-правових зобов`язань із фізичними особами;

- встановлення земельного сервітуту чи зобов`язання до його встановлення неможливе на підставі рішення органу місцевого самоврядування, оскільки відповідно до вимог статті 100 Земельного кодексу України та статті 402 Цивільного кодексу України сервітут може бути встановлений виключно договором, законом, заповітом або рішенням суду.

З урахуванням викладеного, позивач уважає, що рішення ХLI сесії сьомого скликання Городоцької міської ради Львівської області № 2806 від 29 травня 2020 року в частині п. 2, п. 2.1, п. 2.2, п. 3, п. 3.1, п. 3.2 є незаконним, а тому його належить визнати недійсним та скасувати.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що беручи до уваги той факт, що спір між сусідами щодо проходу та проїзду до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через земельну ділянку ОСОБА_1 і далі через земельну ділянку ОСОБА_2 є затяжним, а іншої технічної можливості утворити заїзд до садиб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не існує, міська рада прийняла рішення, яким зобов`язала позивача керуватися при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Вважає рішення законним і таким, що прийняте у межах наданих міській раді повноважень.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснень щодо позову або відзиву не подали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 подала до суду, викладену у письмовій формі правову позицію у справі № 380/8651/20 щодо позову про визнання недійсним і скасування рішення Городоцької міської ради № 2806 від 29 травня 2020 року. Вказує, що земельний сервітут може бути встановлений лише на сформованій земельній ділянці, а після внесення відомостей до Державного земельного кадастру підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Однак, станом на сьогодні позивач не має зареєстрованого у встановленому порядку права власності чи користування земельною ділянкою, а сама земельна ділянка несформована.

Уважає, що рішення Городоцької міської ради № 2806 від 29 травня 2020 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України, як у частині можливого встановлення сервітуту, так і в цілому, порушує право ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на забезпечення безперешкодного проходу/проїзду до будинковолодінь по АДРЕСА_2 та 49 у м. Городок .

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 16 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін. Залучено ОСОБА_2 до участі в справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року, яку занесено до протоколу судового засідання, залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до участі в справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні, яке відбулося 12 січня 2021 року суд заслухав усні пояснення позивача, представника позивача, третіх осіб-1, 3, дослідив докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подав.

Третя особа-2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності не подала.

У цьому ж судовому засіданні суд постановив прийняти рішення у строки, передбачені для справ, розгляд яких здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

27 лютого 2020 року позивач звернулася до голови Городоцької міської ради Львівської області із заявою, у якій просила, керуючись статтями 118, 120, 121 Земельного кодексу України надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,08 га, що знаходиться у користуванні у АДРЕСА_1 (а.с.7).

29 травня 2020 року ХLI сесія сьомого скликання Городоцької міської ради Львівської області прийняла рішення № 2806 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 » (а.с.6), яким вирішила:

1. Дати дозвіл гр. ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,8000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , за виготовленням якої звернутись до суб`єкта господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою згідно з законом.

2. Суб`єкту господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою, при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості):

2.1 Позначити на плановому матеріалі траси проходження інженерних мереж: водопроводів, газопроводів, каналізаційних мереж, ліній електропередач, інших мереж та охоронних зон вздовж них;

2.2 Позначити на плановому матеріалі проїзд шириною 3,0 м. від вул. Горішньої через земельну ділянку ОСОБА_1 і далі через земельну ділянку ОСОБА_2 до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , для подальшого встановлення земельного сервітуту на позначену частину земельної ділянки ОСОБА_1 щодо права проходу та проїзду до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

3. ОСОБА_1 :

3.1 Після виготовлення технічної документації із землеустрою, перед її затвердженням сесією міської ради, укласти попередній договір з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на встановлення земельного сервітуту щодо права проходу та проїзду через земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

3.2 Розроблену техдокументацію разом з попереднім договором на встановлення земельного сервітуту подати на затвердження сесією міської ради.

4. Контроль за виконанням рішення покласти на постійну депутатську комісію міської ради у справах земельних ресурсів, будівництва та архітектури ( ОСОБА_7 ).

Уважаючи рішення ХLI сесії сьомого скликання Городоцької міської ради Львівської області № 2806 від 29 травня 2020 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 » недійсним в частині п. 2, п. 2.1, п. 2.2, п. 3, п. 3.1 та п. 3.2, та таким, що його належить скасувати у частині цих пунктів, позивач звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка: правомірності рішення ХLI сесії сьомого скликання Городоцької міської ради Львівської області № 2806 від 29 травня 2020 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 » в частині п. 2, п. 2.1, п. 2.2, п. 3, п. 3.1 та п. 3.2 цього рішення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктом «б» статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

Статтею 40 Земельного кодексу України передбачено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

За змістом частини третьої статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим) (частина 3 статті 121 Земельного кодексу України).

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Разом з тим, відповідно до пункту «а» частини 9 статті 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється без надання дозволу Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, у разі передачі у власність чи користування земельної ділянки державної чи комунальної власності, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано. Така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку.

Як слідує з матеріалів справи, 29 травня 2020 року Городоцька міська рада Львівської області прийняла рішення № 2806 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 », яким вирішила дати дозвіл позивачу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,8000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , за виготовленням якої звернутись до суб`єкта господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою згідно з законом (пункт 1 рішення).

У позовній заяві позивач не погоджується саме із пунктами 2, 2.1, 2.2, 3, 3.1, 3.2 зазначеного рішення, якими вирішено:

« 2. Суб`єкту господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою, при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості):

2.1 Позначити на плановому матеріалі траси проходження інженерних мереж: водопроводів, газопроводів, каналізаційних мереж, ліній електропередач, інших мереж та охоронних зон вздовж них;

2.2 Позначити на плановому матеріалі проїзд шириною 3,0 м. від вул. Горішньої через земельну ділянку ОСОБА_1 і далі через земельну ділянку ОСОБА_2 до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , для подальшого встановлення земельного сервітуту на позначену частину земельної ділянки ОСОБА_1 щодо права проходу та проїзду до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

3. ОСОБА_1 :

3.1 Після виготовлення технічної документації із землеустрою, перед її затвердженням сесією міської ради, укласти попередній договір з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на встановлення земельного сервітуту щодо права проходу та проїзду через земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

3.2 Розроблену техдокументацію разом з попереднім договором на встановлення земельного сервітуту подати на затвердження сесією міської ради».

Оцінюючи вищезазначене рішення відповідача в частині оскаржуваних позивачем пунктів 2, 2.1, 2.2, 3, 3.1, 3.2 цього рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Частиною першою, абзацом першим частини другої статті 100 Земельного кодексу України визначено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки.

Відповідно до статті 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

За змістом статті 402 Цивільного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Аналіз вищенаведених норм Земельного та Цивільного кодексів України дає підстави дійти висновку, що сервітут (земельний сервітут) може бути встановлений виключно договором, законом, заповітом або рішенням суду. Встановлення земельного сервітуту чи зобов`язання щодо його встановлення неможливе на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Зі змісту пунктів 2, 2.1, 2.2, 3, 3.1, 3.2 оскаржуваного позивачем у цій частині рішення Городоцької міської ради Львівської області № 2806 від 29 травня 2020 року слідує, що міська рада, надавши позивачці дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, фактично зобов`язала позивачку до встановлення на земельній ділянці, яка перебуває у її користуванні та підлягає їй передачі у власність, земельного сервітуту, а саме проїзду шириною 3,0 м. від вул. Горішньої через земельну ділянку ОСОБА_1 і далі через земельну ділянку ОСОБА_2 до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 щодо права проходу та проїзду до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що законом не передбачено встановлення сервітуту (земельного сервітуту) чи зобов`язання щодо його встановлення на підставі рішення органу місцевого самоврядування, суд доходить висновку, що приймаючи рішення в частині оскаржуваних позивачем пунктів 2, 2.1, 2.2, 3, 3.1, 3.2 цього рішення, якими фактично зобов`язано позивачку до встановлення на земельній ділянці, яка перебуває у її користуванні та підлягає їй передачі у власність, земельного сервітуту, відповідач, як суб`єкт владних повноважень діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Посилання відповідача на те, що спір між сусідами щодо проходу та проїзду до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через земельну ділянку ОСОБА_1 і далі через земельну ділянку ОСОБА_2 є затяжним, а іншої технічної можливості утворити заїзд до садиб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не існує, відтак міська рада прийняла рішення, яким зобов`язала позивача керуватися при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі суд оцінює критично, адже треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не позбавлені права звернутися до суду з питанням щодо встановлення сервітуту.

Більше того, посилання відповідача, як суб`єкта владних повноважень, на неможливість вирішення спору між сусідами у інший спосіб (відсутність технічної можливості утворити заїзд до садиб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) жодним чином не виправдовує порушення ним вимог статті 19 Конституції України щодо обов`язку діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За таких обставин, суд доходить висновку, що рішення Городоцької міської ради Львівської області № 2806 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 » в частині пунктів 2, 2.1, 2.2, 3, 3.1, 3.2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції про сплату № 572 від 12 жовтня 2020 року при поданні позовної заяви позивач сплатила судовий у збір у розмірі 840,80 грн. Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Городоцької міської ради Львівської області на користь позивача належить стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Городоцької міської ради Львівської області (м-н. Гайдамаків, 6, м. Городок, Львівська область, 81500), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ) про визнання недійсним та скасування рішення - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Городоцької міської ради Львівської області № 2806 від 29 травня 2020 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 » в частині пунктів 2, 2.1, 2.2, 3, 3.1, 3.2, а саме:

« 2. Суб`єкту господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою, при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості):

2.1 Позначити на плановому матеріалі траси проходження інженерних мереж: водопроводів, газопроводів, каналізаційних мереж, ліній електропередач, інших мереж та охоронних зон вздовж них;

2.2 Позначити на плановому матеріалі проїзд шириною 3,0 м. від вул. Горішньої через земельну ділянку ОСОБА_1 і далі через земельну ділянку ОСОБА_2 до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , для подальшого встановлення земельного сервітуту на позначену частину земельної ділянки ОСОБА_1 щодо права проходу та проїзду до земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

3. ОСОБА_1 :

3.1 Після виготовлення технічної документації із землеустрою, перед її затвердженням сесією міської ради, укласти попередній договір з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на встановлення земельного сервітуту щодо права проходу та проїзду через земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

3.2 Розроблену техдокументацію разом з попереднім договором на встановлення земельного сервітуту подати на затвердження сесією міської ради».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Городоцької міської ради Львівської області (м-н. Гайдамаків, 6, м. Городок, Львівська область, 81500, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 840,80 грн. сплаченого судового збору, згідно квитанції про сплату № 572 від 12 жовтня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 25 січня 2021 року.

Суддя Клименко О.М.