Справа № 826/10407/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 січня 2021 року м. Київ № 826/10407/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши заяву представника позивача - Жукова Дмитра Олександровича про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» Паламарчука Віталія Віталійовича
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

У С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» Паламарчука Віталія Віталійовича що полягає у невнесенні всієї суми вкладу ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» Паламарчука Віталія Віталійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо збільшення гарантованої суми відшкодування, що належить виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до 200 000, 00 грн. Присуддено на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» Паламарчука Віталія Віталійовича - залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 грудня 2019 року касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» Паламарчука Віталія Віталійовича задоволено частково. Змінено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного від 19 квітня 2017 року, виклавши абзац 3 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року у наступній редакції: Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» Паламарчука Віталія Віталійовича надати зміни та доповнення до переліку рахунків щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів в межах граничної суми відшкодування до 200 000, 00 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного від 19 квітня 2017 року залишено без змін.

На виконання вказаного рішення 08 вересня 2020 року видано виконавчий лист.

09 грудня 2020 року через систему «Електронний суд» представником позивача - Жуковим Д.О. подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №826/10407/16 шляхом зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подати у десятиденний строк з дати набрання ухвалою законної сили звіт про виконання судового рішення у даній справі.

Зважаючи на те, що статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України не визначено обов`язковість розгляду питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у судовому засіданні з викликом сторін, на підставі частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання у письмовому провадженні.

Розглянувши подану представником позивача заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, вказаною нормою Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановити новий строк подання звіту, накласти штраф.

Водночас, правові норми, закріплені у частині першій статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пункту 1 частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими у резолютивній частині рішення також зазначається, у разі необхідності, порядок та строк виконання рішення.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень, тобто відповідачем у справі, суд наділений правом лише під час ухвалення рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом суду, а не його обов`язком.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у судових рішеннях Верховного суду, зокрема, в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №807/2358/15, також в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 800/305/17.

З огляду на ненаведення представником позивача аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю.

При цьому, як було зазначено вище, з метою виконання судового рішення у справі №826/10407/16 позивачу було видано виконавчий лист.

Отже, заходи примусового виконання рішень здійснюються у спосіб та в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, позивач має право звернутись до суду в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, із позовною заявою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено його права, свободи чи інтереси в процесі виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи наявні матеріали, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача - Жукова Дмитра Олександровича про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суду в адміністративній справі № 826/10407/16.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Є.В. Аблов