Справа № 300/3111/20
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" січня 2021 р. справа № 300/3111/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що відповідачами відмовлено йому в поновленні виплати призначеної пенсії, як пенсіонеру МВС України, а тому така бездіяльність є протиправною. Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області поновити йому з 07.02.2012 по 30.04.2017 виплату пенсії за вислугу років.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 21.09.2007 йому призначено пенсію за вислугу років, як колишньому працівнику міліції. В подальшому виплату пенсії було припинено у зв`язку із поновленням його на службі в податковій міліції Державної податкової адміністрації України. Після звільнення (06.02.2012) у лютому 2013 року він звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про поновлення йому виплати призначеної пенсії, за результатами розгляду якої по суті порушеного питання відмовлено. Аналогічну за змістом заяву у січні 2014 року було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з проханням витребування його пенсійної справи в Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві. Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області пенсійна справа не витребовувалася. Відмова відповідачів в поновленні пенсії мотивована тим, що заява про призначення пенсії за вислугу років, особою звільненою з військової служби, яка має право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» подається до головного управління Пенсійного фонду в області через уповноважений пенсійний орган відомства чи силової структури, з якої особу було звільнено. Вважає такі дії протиправними, оскільки пенсія йому за вислугу років вже була призначена з 21.09.2007. До відповідачів він звертався про поновлення виплати пенсії у зв`язку із звільненням 06.02.2012 з податкової міліції органів ДПА України. Після проходження військової служби з 09.05.2014 по 16.05.2015 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 17.05.2015 йому призначено пенсію за вислугу років, як військовослужбовцю Збройних Сил України. Проте, з 01.05.2017 року виплата пенсії припинена, оскільки рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 по справі № 809/281/17 його з 13.01.2017 поновлено на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області. При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вирішено стягнути з нього переплату пенсії так, як вказаним рішенням суду зобов`язано Державну фіскальну службу України нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вважає, що відповідачі з 2014 року порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення відмовляють в поновленні пенсії за вислугу років, як колишньому працівнику органів МВС України з 07.02.2012 по 08.05.2014, а також за час не перебування на військовій службі в особливий період - з 09.05.2014 по 16.05.2015. Отже, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області поновити йому з 07.02.2012 по 30.04.2017 виплату пенсії за вислугу років.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечив. У відзиві зазначив, що ОСОБА_1 з 21.09.2007 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як колишньому працівнику, який проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України. На підставі заяви позивача від 12.07.2020, з моменту призначення ОСОБА_1 на посаду в органах податкової міліції (з 21.05.2010) виплата пенсії йому припинена. При цьому, у зв`язку із тим, що заяву про припинення виплати пенсії подано невчасно, виникла переплата за період з 21.05.2010 по 31.07.2010 в загальній сумі 7443,65 грн. На підставі наказу від 06.02.2012 № 6-о ОСОБА_1 звільнено з податкової міліції органів Державної податкової служби. Позивач зазначає, що 23.01.2014 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про витребування пенсійної справи та поновлення виплати пенсії. Проте, у поданій заяві позивач просив витребувати його пенсійну справу з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та нарахувати пенсію з 07.02.2012 у зв`язку з досягненням 45-річного віку та наявності вислуги більше 25 років в органах збройних сил, органах внутрішніх справ та податкової міліції. Про результати розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 28.02.2014 було надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян» та повідомлено, що після надходження необхідних документів від уповноваженого структурного підрозділу, з якого ОСОБА_1 було звільнено, буде здійснено призначення та виплата пенсії як це передбачено Порядком № 3-1. При цьому, позивачем ненаведено, яку норму права було порушено відповідачами щодо непоновлення виплати пенсії з 07.02.2012 по 30.04.2017 по лінії МВС України. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 по справі № 809/867/16, яка набрала законної сили 03.03.2017, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 07.02.2012 та стягнуто на його користь середній заробіток в сумі 88 580, 41 грн. за час вимушеного прогулу. На підставі наказу Державної фіскальної служби України від 12.01.2017 № 29-о ОСОБА_1 звільнено з служби з 13.01.2017. На виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 по справі № 809/281/17, наказом ДФС України від 24.04.2017 № 905-о позивача поновлено на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 13.01.2017. В подальшому, на підставі наказу ДФС України від 30.08.2018 № 1477-о ОСОБА_1 31.08.2018 звільнено з посади начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Тернопільській області Головного управління ДФС у Тернопільській області. В матеріалах пенсійної справи позивача міститься розрахунок вислуги років, який підтверджує факт проходження ОСОБА_1 з 07.02.2012 по 31.08.2018 служби на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС в Івано-Франківській області та начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Тернопільській області ГУ ДФС в Тернопільській області. З 01.09.2018 на підставі наданих Головним управлінням ДФС у Тернопільській області документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивачу призначено пенсію за вислугу років по лінії ДФС України. Крім цього, у зв`язку із проходженням з 09.05.2014 по 16.05.2015 військової служби під час особливого періоду, на підставі наданих документів Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом, ОСОБА_1 з 17.05.2015 було призначено пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України, яку він отримував по 30.04.2017. Оскільки ОСОБА_1 поновлено на посаді на підставі рішення суду та Головним управлінням ДФС у Тернопільській області у розрахунок вислуги років зараховано період проходження служби з 07.02.2012 по 31.08.2018, а також враховуючи факт отримання позивачем пенсії з 17.05.2015 по 30.04.2017 по лінії Міністерства оборони України, підстави для виплати пенсії по лінії МВС України з 07.02.2012 по 30.04.2017 відсутні.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить чітких правових норм, які встановлюють покроковий механізм поновлення виплати раніше призначеної пенсії. Частково цей механізм визначений Порядком №3-1. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області стверджує, що порушене в його заяві від 23.01.2014 питання стосувалося нарахування пенсії з 07.02.2012 у зв`язку з досягненням 45-річного віку та наявності вислуги більше 25 років в органах збройних сил, органах внутрішніх справ та податкової міліції. Проте, вимог щодо поновлення виплати пенсії із врахуванням додатково набутого стажу за вислугу років під час служби в органах податкової міліції ним не вказувалося. Фактично, в даному випадку до пенсійного органу ставилися вимоги про витребування пенсійної справи, яка була сформована Головним управлінням Пенсійного фонду України м. Києві у 2007-2010 роках та про поновлення призначеної пенсії, виплата якої була припинена. При цьому, в поданій заяві містилося прохання роз`яснити та надати рекомендацій щодо вибору виду пенсії - поновлення виплати раніше призначеної пенсії чи перерахунку пенсії з урахуванням додаткового стажу за вислугу років. Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області невитребувано його пенсійної справи в Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та неприйнято рішення про поновлення виплати пенсії чи відмову у поновленні виплати пенсії, відповідно до пунктів17,18 Порядку №3-1. На момент подання заяви про поновлення виплати пенсії Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не могло бути відомо про його поновлення на службі в органах податкової міліції, та, як наслідок, дана обставина не могла прийматися до уваги при прийнятті рішення про поновлення чи відмову у поновленні раніше призначеної пенсії.
Відзиву від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до суду не надходило.
Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 дану позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 21.09.2007 призначено пенсію за вислугу років.
Згідно трудової книжки позивача вбачається, що наказом Державної податкової адміністрації України від 21.05.2010 № 708-о ОСОБА_1 прийнятий на службу в податкову міліцію органів Державної податкової служби (а.с. 61 - 72).
Як зазначено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відзиві на позовну заяву, позивачем 12.07.2010 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (отримано 16.07.2010) повідомлення про його призначення на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки при Державній податковій адміністрації Івано-Франківської області Управління внутрішньої безпеки Державної податкової адміністрації України, на підставі чого пенсійним органом припинено виплату пенсії ОСОБА_1 з моменту призначення на посаду - з 21.05.2010.
Наказом Державної податкової адміністрації України від 06.02.2012 № 6-о позивача з 06.02.2012 звільнено з податкової міліції органів Державної податкової служби (а.с. 61 - 72).
ОСОБА_1 в лютому 2013 року звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про нарахування з 07.02.2012 пенсії у зв`язку із досягненням 45 річного віку та наявністю загального стажу 28 років 6 місяців в органах збройних сил, органах внутрішніх справ та податкової міліції (а.с. 5).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з посиланням на норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1, повідомлено позивачу, що призначення пенсії можливе у разі подання уповноваженим структурним підрозділом Державної податкової служби України всіх необхідних документів (а.с. 6).
ОСОБА_1 звернувся із заявою від 23.01.2014 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про нарахування пенсії у зв`язку із досягненням 45 річного віку та наявністю вислуги років більше 25 років в органах збройних сил, органах внутрішніх справ та податкової міліції. Також позивач просив витребувати в Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві його пенсійну справу (а.с. 7).
В свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із запитом від 04.02.2014 № 208/13 про надання відповідної інформації по ОСОБА_1 (а.с. 8).
На вказаний запит надано відповідь від 26.02.2014 № 4140/12, згідно якої повідомлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років з 21.09.2007 по 31.07.2010 у відповідності до пункту «а» статті 12 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії було припинено з 01.08.2010 на підставі заяви ОСОБА_1 від 16.07.2010 про його призначення на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки при ДПА в Івано-Франківській області УВБ ДПА України та копії наказу ДПА України в Івано-Франківській області від 21.05.2010 №708-о. Документи для призначення пенсії ОСОБА_1 від уповноваженого структурного підрозділу ДПА України до головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надходили (а.с. 9).
Судом встановлено, що у період з 09.05.2014 по 16.05.2015 ОСОБА_1 проходив службу в Івано-Франківському обласному військовому комісаріаті (а.с. 63 - 64).
Зокрема, наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 85 від 09.05.2014, відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Наказом військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату від 01.04.2015 № 71, підполковника ОСОБА_1 , начальника відділу забезпечення подачі мобільних ресурсів Івано-Франківського ОВК, звільненого наказом начальника Генерального штабу - головнокомандувача ЗСУ (по особовому складу) від 14.03.2015 № 105 з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 16.05.2015 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Долинського ОМВК Івано-Франківської області. Вислуга років у Збройних Силах України становить: календарна - 19 років 06 місяців (копія витягу з наказу) (а.с.82 , 83 ).
З 17.05.2015 року на підставі поданих Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 77, 70 - 71).
Судом з`ясовано, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 по справі № 826/1993/13-а визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної податкової служби України від 06.02.2012 №6-о «Про звільнення ОСОБА_1 ». Дата набрання законної сили - 05.07.2016.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 по справі № 809/867/16 (дата набрання законної сили - 02.03.2017) поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 07.02.2012. Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток в сумі 88 580, 41 грн. за час вимушеного прогулу за один рік.
На підставі наказу Державної служби України від 11.01.2017 № 20-о ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.
Наказом ДФС України від 12.01.2017 № 29-о позивача звільнено з служби з 13.01.2017 (а.с. 62 - 63).
На виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 по справі № 809/281/17, ДФС України та Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийняті накази від 24.04.2017 № 905-о та від 24.04.2017 № 134-о, якими наказ ДФС від 12.01.2017 № 29-о «Про звільнення ОСОБА_1 » скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 13.01.2017 (а.с. 74,75).
Як зазначено позивачем в позовній заяві, у зв`язку із виконанням постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 по справі № 809/281/17, ОСОБА_1 з 01.05.2017 було припинено виплату пенсії, яка була призначена йому з 17.05.2015.
Наказом ДФС України від 28.09.2017 № 2174-о позивача призначено на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Тернопільській області Головного управління ДФС у Тернопільській області (а.с. 54).
Згідно наказу Державної фіскальної служби України від 30.08.2018 № 1477-о полковника податкової міліції ОСОБА_1 , начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Тернопільській області Головного управління ДФС у Тернопільській області, звільнено з 31.08.2018 з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «г» (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 (а.с. 60).
На підставі подання Головного управління ДФС у Тернопільській області про призначення пенсії № 5 від 13.09.2018 та доданих до нього документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.09.2018 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років по лінії ДФС України, як полковнику податкової міліції (а.с. 48 - 59).
В подальшому, позивач неодноразово звертався із заявами та скаргами до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України про поновлення виплати пенсії, як колишньому працівнику органів МВС України за період з 07.02.2012 по 24.04.2017, за результатами розгляду яких пенсійними органами по суті порушеного питання відмовлено, що підтверджується листами від 09.04.2020 № 813-710/Ш-03/8-0900/20, від 21.05.2020 (а.с. 16 17, 20 - 21).
Рішенням Верховного Суду від 22.01.2020 постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року в справі № 809/281/17 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на момент звернення позивача до відповідачів із заявами про нарахування пенсії з 07.02.2012 ).

Частиною 1 ст. 2 вказаного Закону встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту, службу до органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Отже, виплата призначеної пенсії припиняється виключно на час проходження служби у вищенаведених органах.

Статтею 48 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007.

Цей Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян».

Відповідно до п.1 Порядку №3-1 встановлено, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Згідно п.12 Порядку №3-1, уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

З аналізу вищевказаних положень вбачається, що Порядок №3-1 регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Приписи статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» свідчать про те, що виплата пенсій військовослужбовців припиняється на час їх служби. При наступному звільненні зі служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Законодавством не передбачено повторного звернення пенсіонера до органу, що призначає пенсію із заявою про призначення пенсії, у разі якщо раніше така пенсія вже була призначена, проте виплата якої припинена у зв`язку із прийняттям їх на службу.

Частина 1 ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не передбачено спеціального порядку поновлення пенсій, а відтак, слід керуватися загальними нормами передбаченими Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент звернення позивача до відповідачів із заявами про нарахування пенсії з 07.02.2012).

Згідно з частиною 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 4 Порядку № 3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні тощо, подається пенсіонером, або його законним представником особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання. При цьому в заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, які перебувають на повному державному утриманні, указується адреса одержувачів цієї частини пенсії.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, законодавство розмежовує порядок призначення пенсії та її поновлення.

Пунктом 16 Порядку № 3-1 передбачено, що при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

У відповідності до пункту 17 Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Згідно пункту 18 Порядку № 3-1 рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Отже, поновлення пенсії, яка була призначена особі раніше, здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду як це передбачено частиною 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому обов`язок звернення до уповноваженого органу, в якому ця особа проходила військову службу для поновлення пенсії, відсутній.

Проте з листа Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 26.02.2014 № 4140/12 вбачається, що ОСОБА_1 з 21.09.2007 призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону).

В свою чергу, пунктом «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Позивач в заяві від лютого 2013 року до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві та в заяві від 23.01.2014 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить нарахувати йому пенсію у зв`язку із досягненням 45-річного віку та наявності вислуги більше 25 років в органах збройних сил, органах внутрішніх справ та податкової міліції.

Тобто, з змісту вказаних заяв слідує, що ОСОБА_1 звертався до пенсійних органів про нарахування пенсії відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто пенсії за іншої підстави ніж тієї, що йому призначено з 21.09.2007 відповідно до пункту «а» статті 12 вказаного Закону.

Вищевказане свідчить, що фактично позивач звертався до пенсійних органів із заявами про призначення, а не поновлення пенсії, яка йому була призначена та виплачувалася з 21.09.2007 по 31.07.2010. В заявах від лютого 2013 року та від 23.01.2014 жодних вимог про поновлення пенсії, виплата якої була припинена у зв`язку проходженням ОСОБА_1 служби в органах податкової міліції ним не ставилося.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відповідності до вимог пункту 1 Порядку № 3-1 повідомлено позивачу про необхідність подання заяви про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до уповноваженого структурного підрозділу відомства, з якого його було звільнено.

Крім цього, як вже встановлено судом, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 по справі № 809/867/16 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 07.02.2012. Тобто з цієї дати, позивач є таким, що проходив службу в органах податкової міліції.

Дана обставина підтверджується розрахунком вислуги років на пенсію, який подавався Головним управління ДФС у Тернопільській області (разом із поданням про призначення пенсії від 13.09.2018 № 5) Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (а.с. 52 - 56).

Згідно вказаного розрахунку вбачається, що до служби ОСОБА_1 , яка підлягає заліку у вислугу років на пенсію, зараховано період його роботи на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 07.02.2012 по 28.09.2017.

Суд зазначає, що частиною 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чітко встановлено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Крім цього, суд наголошує на тому, що з 17.05.2015 по 30.04.2017 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України.

У випадку незгоди з призначенням пенсії за вислугу років (з 17.05.2015 по 30.04.2017) саме по лінії Міністерства оборони України, позивач мав право у відповідності до п. 4 Порядку 3-1 звернутися із відповідною заявою до пенсійного органу.

Таким чином, оскільки до вислуги років позивача зараховано період проходження служби в органах податкової міліції з 07.02.2012 по 28.09.2017, та те що ОСОБА_1 з 17.05.2015 по 30.04.2017 було призначено пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України, враховуючи приписи ч. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суд дійшов до висновку, що у позивача відсутнє право на отримання пенсії за період з 07.02.2012 по 30.04.2017.

Щодо посилань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відзиві на пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом суд зазначає наступне.

Заробітна плата та пенсія мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таке твердження випливає з норм законодавства. Зокрема, згідно статті 1 Закону України № 2235-III «Про громадянство України» заробітна плата і пенсія включені до переліку законних джерел існування.

В частині другій статті 2 Закону України № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» заробітна плата і пенсія також включені до переліку доходів.

Відповідно до ч.2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З огляду на позицію Конституційного Суду України в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частини другої ст.233 Кодексу законів про працю України можна дійти висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Підсумовуючи наведене, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії до задоволення не підлягає.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул.Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ) про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.