Справа № 640/25587/20
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Закревська І.Л., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 640/25587/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів

В С Т А Н О В И В:

22 жовтні 2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, яким позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України №341-к від 07 жовтня 2020 року «Про припинення контракту від 13 квітня 2018 року №І-41 та звільнення ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України №342-к від 07 жовтня 2020 року «Про виконання обов`язків ректора».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Разом з апеляційною скаргою позивачем подано заяву про забезпечення позову у виді зупинення дії наказу №378-к від 23.10.2020 «Про оголошення конкурсу на заміщення посади ректора Національного авіаційного університету» та заборони Відповідачу укладати контракт з одним із кандидатів на посаду ректора до розгляду апеляційної скарги скаржника у справі №640/25587/20.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що невжиття судом апеляційної інстанції заходу забезпечення позову у виді зупинення дії наказу № 378-к від 23.10.2020 «Про оголошення конкурсу на заміщення посади ректора Національного авіаційного університету» та заборони відповідачу укладати контракт з одним із кандидатів на посаду ректора до розгляду апеляційної скарги може істотно ускладнити чи зовсім унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених і оспорюваних прав скаржника, за захистом яких він звернувся до суду.

Зазначає, що невжиття апеляційним судом визначених скаржником заходів забезпечення позову, крім цього, фактично поставить скаржника в залежність від реалізації відповідачем наказу №378-к від 23.10.2020 «Про оголошення конкурсу на заміщення посади ректора Національного авіаційного університету», що в свою чергу, у разі задоволення судом апеляційної інстанції позову скаржника про скасування наказів № 341-к від 07.10.2020 «Про припинення контракту від 13.04.2018 №1-41 та звільнення ОСОБА_1 » та №342-к від 07.10.2020 «Про виконання обов`язків ректора», унеможливить відновлення порушених прав скаржника навіть в судовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно частини третьої даної статті ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Положеннями частини першої статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В силу частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Відповідно до абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВАС України № 2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Позивач зазначає, що відповідачем був виданий наказ № 378-к від 23.10.2020 «Про оголошення конкурсу на заміщення посади ректора Національного авіаційного університету», яким Відповідач оголосив позачерговий конкурс на заміщення посади ректора Національного авіаційного університету.

За змістом наказу № 378 від 23.10.2020 відповідач організував прийом і розгляд документів від претендентів на заміщення посади, доручив Національному авіаційному університету організувати проведення позачергових виборів ректора на 28 січня 2021 року.

Відтак, за наслідками організації та проведення процедури конкурсу на заміщення посади ректора, відповідач буде спроможний в порядку частини 3 статті 42 Закону України «Про вищу освіту» укласти контракт з одним із кандидатів на посаду.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в межах спірних правовідносин є недоцільним, оскільки фактично Національний авіаційний університет залишився без керівника, що тягне за собою тяжкі наслідки, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам громадян України, а саме викладачам, працівникам, які до ухвалення рішення по суті, мають право на працю та оплату праці відповідно до статті 43 Конституції України, студентам, які мають право на освіту відповідно до статті 53 Конституції України.

За приписами частини першої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» безпосереднє управління діяльністю закладу вищої освіти здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов`язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом закладу вищої освіти.

Відповідно до частини третьої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» керівник закладу вищої освіти в межах, наданих йому повноважень: організовує діяльність закладу вищої освіти; вирішує питання фінансово-господарської діяльності закладу вищої освіти, затверджує його структуру і штатний розпис; видає накази і розпорядження, дає обов`язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами закладу вищої освіти доручення; відповідає за результати діяльності закладу вищої освіти перед засновником (засновниками) або уповноваженим ним (ними) органом (особою); є розпорядником майна і коштів; забезпечує виконання фінансового плану (кошторису), укладає договори; призначає на посаду та звільняє з посади працівників; забезпечує охорону праці, дотримання законності та порядку; визначає функціональні обов`язки працівників; формує контингент осіб, які навчаються у закладі вищої освіти; відраховує з закладу вищої освіти та поновлює на навчання в ньому здобувачів вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, які навчаються (якщо дана особа є членом профспілки), з підстав, установлених цим Законом; забезпечує організацію та здійснення контролю за виконанням навчальних планів і програм навчальних дисциплін; контролює дотримання всіма підрозділами штатно-фінансової дисципліни; здійснює контроль за якістю роботи педагогічних, науково- педагогічних, наукових та інших працівників; забезпечує створення умов для здійснення дієвого та відкритого громадського контролю за діяльністю закладу вищої освіти; сприяє та створює умови для діяльності органів студентського самоврядування, організацій профспілок працівників закладу вищої освіти і студентів, громадських організацій, які діють у закладі вищої освіти; сприяє формуванню здорового способу життя у здобувачів вищої освіти, зміцненню спортивно-оздоровчої бази закладу вищої освіти, створює належні умови для занять масовим спортом; спільно з виборними органами первинних організацій профспілок працівників закладу вищої освіти і студентів подає для затвердження вищому колегіальному органу громадського самоврядування закладу вищої освіти правила внутрішнього розпорядку та колективний договір і після затвердження підписує їх; здійснює інші передбачені статутом повноваження.

Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» керівник закладу вищої освіти відповідає за провадження освітньої, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності у закладі вищої освіти, за результати фінансово-господарської діяльності, стан і збереження нерухомого та іншого майна цього закладу.

Згідно з пунктом 6.1 Розділу VI Статуту Національного авіаційного університету, затвердженого наказом Міністерства від 08.02.2018 року № 116 (далі - Статут) безпосереднє управління НАУ здійснює ректор.

Відповідно до пункту 6.2 Розділом VI Статуту, ректор НАУ є розпорядником майна та коштів, забезпечує охорону праці, дотримання законності та порядку тощо.

Отже, зупинення дії наказу Міністерства освіти і науки України № 378-к від 23.10.2020 «Про оголошення конкурсу на заміщення посади ректора Національного авіаційного університету» та заборони відповідачу укладати контракт з одним із кандидатів на посаду ректора призведе до залишення закладу освіти без керівника.

Крім того, станом на час розгляду вказаної заяви про забезпечення позову, позивач не надав доказів очевидної протиправності дій суб`єкта владних повноважень та не доводить, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення апеляційного суду у разі задоволення позовних вимог.

Наявність ознак протиправності бездіяльності відповідача та її наслідків може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено існування обставин, визначених у ст.150 КАС України для забезпечення позову.

З огляду на зазначене, клопотання про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.150, 151, 154, 328, 329 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 640/25587/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель