Справа № 460/7552/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 січня 2021 року м. Рівне №460/7552/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., розглянувши клопотання позивача та представника відповідача у адміністративній справі за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доДубровицької міської ради Рівненської області
про визнання дій протиправними,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дубровицької міської ради Рівненської області, в якому просила:

- визнати дії Дубровицької міської ради по прийняттю рішення №185 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території м. Дубровиця» від 14.07.2016 та №332 ««Про внесення змін до рішення міської ради від 14.07.2016 №185 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території м. Дубровиця» не виключно у відповідності до вимог Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Податкового кодексу України - протиправними;

- визнати протиправність, не приналежність рішення Дубровицької міської ради від 14.07.2016 №185 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території м. Дубровиця» в частині встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки до податкового законодавства та автоматичне не набрання ним чинності/не чинність на 2017 рік для застосування по нарахуванню податкових зобов`язань;

- визнати протиправність, не приналежність рішення Дубровицької міської ради від 16.02.2017 №332 «Про внесення змін до рішення міської ради від 14.07.2016 №185 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території м. Дубровиця» в частині внесення змін до рішення №185 від 14.07.2016 по встановленню податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки до податкового законодавства та автоматичне не набрання ним чинності/ не чинність на 2017 рік для застосування по нарахуванню податкових зобов`язань.

В судове засідання призначене на 25.01.2021, учасники справи, яких належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, не прибули. Позивач та представник відповідача подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Надаючи правову оцінку клопотанням учасників справи, суд враховує наступне.

Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Пунктом другим частини третьої статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають, зокрема, право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи, оскільки: неприбуття до суду учасника справи не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції; матеріали справи містять достатній обсяг належних та допустимих доказів для розгляду справи по суті; суд не визнавав явку учасників справи обов`язковою.

Відповідно до частини 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта., то суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні, за наявними у суду матеріалами.

Враховуючи проведення судового засідання у письмовому провадженні, відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись статтями 205, 241, 256, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Розгляд справи № 460/7552/20 провести у письмовому провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.П. Зозуля