Справа № 640/24834/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів: Мєзєнцева Є.І., Парінова А. Б.

за участю секретаря Масловської К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року

у справі №640/24834/19 (розглянуто у відкритому судовому засіданні)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерос»

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Аерос» (надалі - позивач, ТОВ «Аерос») з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13.08.2019 № 0104;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13.08.2019 № 0104;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13.08.2019 № 0104.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що згідно з даними бухгалтерського обліку по контрагенту Aeros Sails GMbH ТОВ "Аерос" на підставі наказу від 06.05.2017 "Про списання з обліку кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яку слід вважати безнадійною" списано 426420,89 грн. кредиторської заборгованості, на підставі наказу від 04.02.2019 "Про списання з обліку кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яку слід вважати безнадійною - списано 454899,18 грн. кредиторської заборгованості. ТОВ "Аерос" кредиторську заборгованість включено до складу інших операційних доходів, а саме - доходів від списання кредиторської заборгованості.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерос» - задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13.08.2019 № 0104.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13.08.2019 № 0104.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13.08.2019 № 0104.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРОС" (ідентифікаційний код: 13666692, місцезнаходження: 03061, м. Київ, вул. Пост-Волинська, буд. 5) понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5030,35 грн. (п`ять тисяч тридцять гривень тридцять п`ять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267, місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116).

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням, відповідачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в порушення пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України ТОВ "Аерос" протиправно не відкориговано податковий кредит по списаній кредиторській заборгованості по контрагенту Aeros Sails GMbH у розмірі 180588,00 грн. Апелянт зазначає, що ТОВ "Аерос" при списанні кредиторської заборгованості по контрагенту Aeros Sails GMbH збільшено фінансові результати діяльності підприємства на 902942,00 грн., в тому числі за IV квартал 2016 року збільшено на 21622,06 грн., за II квартал 2017 року - на 426420,89 грн., за I квартал 2019 року - 454899,18 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та надав суду апеляційної інстанції.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що співробітниками Головного управлінням ДФС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРОС" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.03.2019.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки від 12.07.2019 №412/26-15-14-01-04/13666692 (надалі - акт перевірки).

В акті перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення: п. 198.3 ст. 198, п.п.192.1.1 п. 192.1, п. 192.3 ст. 192 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 26254,00 грн., в т.ч. за травень 2017 року в сумі 4271,00 грн., за лютий 2019 року в сумі 21983,00 грн., встановлено завищення сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню на загальну суму 236311,00 грн., в т.ч. за жовтень 2016 року в сумі 4324,00 грн., за травень 2017 року в сумі 81013,00 грн., за лютий 2018 року в сумі 89127,00 грн., за лютий 2019 року в сумі 61847,00 грн. та встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 7150,00 грн. за березень 2019 року.

Не погодившись із висновками, які були викладені в акті перевірки позивачем подано до контролюючого органу заперечення на акт перевірки, за результатами розгляду заперечень Головне управління ДФС у м. Києві листом від 09.08.2019 № 151051/26-15-14-01-04 повідомило позивача, що висновки акта перевірки - залишено без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі висновків викладених у акті перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення 13.08.2019 року:

- № 0104, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів на суму 32 818,00 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 26 254,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 6564,00 грн;

- № 0104, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 236 311,00 грн., у тому числі штрафні санкції у розмірі 59 077,75 грн;

- № 0104, згідно з яким встановлено завищення ТОВ "АЕРОС" від`ємного значення податку на додану вартість на суму 7150,00 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу, викладені у акті перевірки та у відзиві на позовну заяву про завищення податкового кредиту на загальну суму 180 588,00 грн., у тому числі за вересень 2016 року в сумі 956,00 грн., за жовтень 2016 року в сумі 3 368,00 грн., за травень 2017 року в сумі 85 284,00 грн., за лютий 2019 року в сумі 90 980,00 грн. в результаті списання кредиторської заборгованості по взаєморозрахунках із постачальником-нерезидентом Aeros Sails GMbH є необґрунтованими та не відповідають вимогам податкового законодавства. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем безпідставно дійшов висновку про необхідність зменшення ТОВ "Аерос" податкового кредиту на суму 89126,60 грн., оскільки завищення податкового кредиту позивачем по взаємовідносинам з ТОВ "Авіасіч" за лютий 2018 року на суму 89126,60 грн. не відбулося.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.12 статті 201 Податкового кодексу України у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Згідно з абзацом 4 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Отже, у разі наявності фактів ввезення товарів на митну територію України, сплати податку на додану вартість до державного бюджету, наявності митної декларації, оформленої відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку та яка посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, платник податку має право на податковий кредит.

У разі невключення податку на додану вартість до складу податкового кредиту у звітному періоді, в якому оформлена митна декларація, платник податку не втрачає таке право і може ним скористатися протягом 365 календарних днів з дати оформлення митної декларації.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, підставою виникнення від`ємного значення (квітень-травень 2014) стало здійснення ТОВ "АЕРОС" (покупець) імпортних операцій з ввезення на митну територію України товару на підставі укладених із постачальником-нерезидентом Aeros Sails GmbH (продавець) типових контрактів, згідно із якими продавець продає і постачає покупцю, а покупець купує і приймає у продавця товар (труби алюмінієві, запасні запчастини для дельтапланів тощо) відповідно до термінів та умов, зазначених у цих контрактах.

На підтвердження здійснення Aeros Sails GmbH імпортних операцій за вищевказаними господарськими взаємовідносинами, позивачем надані ВМД (стор. 135-144 том І).

Здійснення фактичної сплати митним органам сум ПДВ за імпортований товар, підтверджується наданими позивачем платіжними дорученнями (стор. 146-149 том І) та банківськими виписками (стор. 145 том І).

За наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та банківськими виписками ТОВ "Аерос" при ввезенні товарів на територію України за вказаними вище ВМД, суми ПДВ були сплачені позивачем до Державного бюджету України, про що свідчать вказані в них реквізити одержувача (Київська міська митниця ДФС) та призначення платежу ("Передоплата/доплата за митне оформлення").

В той же час, з огляду на графу 8 зазначених ВМД встановлено, що одержувачем товарів значиться ТОВ "Аерос", всі вони оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, що не спростовується податковим органом.

З огляду на зазначене, вказані вище ВМД підтверджують здійснення митного контролю Київською міською митницею ДФС, сплату ТОВ "Аерос" ПДВ, митних зборів та інших платежів при митному оформленні труб алюмінієвих, запасних запчастин для дельтапланів тощо на користь митного органу, а тому є дійсними документами, які підтверджують право позивача на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту.

Як було зазначено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, що перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 встановлено завищення ТОВ "Аерос" податкового кредиту на суму 180 588,00 грн., у тому числі за вересень 2016 року в сумі 956,00 грн., за жовтень 2016 року в сумі 3 368,00 грн., за травень 2017 року в сумі 85284,00 грн., за лютий 2019 року в сумі 90 980,00 грн.

В акті перевірки та у апеляційній скарзі контролюючим органом вказано на порушення пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України ТОВ "Аерос" протиправно не відкориговано податковий кредит по списаній кредиторській заборгованості по контрагенту Aeros Sails GMbH у розмірі 180588,00 грн. Відповідачем зазначено, що ТОВ "Аерос" при списанні кредиторської заборгованості по контрагенту Aeros Sails GMbH збільшено фінансові результати діяльності підприємства на 902942,00 грн., в тому числі за IV квартал 2016 року збільшено на 21622,06 грн., за II квартал 2017 року - на 426420,89 грн., за I квартал 2019 року - 454899,18 грн.

Під час розгляду справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що ТОВ "Аерос" було отримано дохід від безоплатно отриманих активів (Дт632/Кт718) на суму 21622,06 грн. Перелік документів на безоплатно одержаний товар із зазначенням сум за IV квартал 2016 року:

- Aeros Sails GMbH (Договір AS-03-16 (04.01.2016)) строк отримання 28.09.2016, сума оборотних активів 165,00 євро (курс на дату отримання 28,980670) 4781,81 грн.;

- Aeros Sails GMbH (Договір AS-02-14 (01.08.2014)) строк отримання 28.09.2016, сума оборотних активів 165,00 євро (курс на дату отримання 28,980670) 4781,81 грн.;

Так, згідно з даними бухгалтерського обліку по контрагенту Aeros Sails GMbH ТОВ "Аерос" на підставі наказу від 06.05.2017 "Про списання з обліку кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яку слід вважати безнадійною" списано 426 420,89 грн. кредиторської заборгованості, на підставі наказу від 04.02.2019 "Про списання з обліку кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яку слід вважати безнадійною - списано 454 899,18 грн. кредиторської заборгованості.

ТОВ "Аерос" вищезазначену кредиторську заборгованість включено до складу інших операційних доходів, а саме - доходів від списання кредиторської заборгованості.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Підпунктом 135.5.4 п. 135.5 статті 135 Податкового кодексу України встановлено, що до складу доходів включаються суми безнадійної кредиторської заборгованості.

Стаття 192 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для коригування податкового кредиту. Серед вказаного переліку відсутня така підстава для коригування податкового кредиту, як списання безнадійної кредиторської заборгованості.

Крім того, стаття 192 Податкового кодексу України "Особливості значення бази оподаткування в окремих випадках (порядок коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту)" стосується випадків, коли сторони здійснюють будь-яку зміну суми компенсації вартості товарів/послуг, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг.

Дана норма не регулює операції визнання заборгованості безнадійною, оскільки при визнанні заборгованості безнадійною не відбувається зміна компенсації за товари/послуги та у продавця не виникає обов`язку виписати покупцю розрахунок коригування з наступним зменшенням у продавця податкових зобов`язань та зменшенням у покупця податкового кредиту.

При цьому, Податковий кодекс України не містить норм, відповідно до яких платник податку на додану вартість повинен нараховувати податкові зобов`язання при визнанні у покупця кредиторської заборгованості за товари/послуги безнадійною.

Аналогічна позиція викладена Вищим адміністративним судом України в своїй ухвалі від 19 квітня 2016 року у справі № 802/3307/14-а та постанові від 20 вересня 2016 року у справі № 826/418/16.

Отже, твердження відповідача про необхідність коригування податкового кредиту при списанні безнадійної кредиторської заборгованості суперечить наведеним вище положенням Податкового кодексу України.

Крім того, у роз`ясненні, яке міститься у Загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі Державної податкової служби України у категорії 101.10 зазначено, що при списанні кредиторської заборгованості, яка виникла при імпорті товарів, розрахунки з постачальником-нерезидентом за які не проведено, не змінюється сума компенсації вартості товарів та не відбувається повернення сум ПДВ, сплачених при ввезенні товарів, то підстав для коригування податкового кредиту, сформованого на підставі отриманої митної декларації, не виникає.

Отже, висновки податкового органу, викладені у акті перевірки та у відзиві на позовну заяву про завищення податкового кредиту на загальну суму 180 588,00 грн., у тому числі за вересень 2016 року в сумі 956,00 грн., за жовтень 2016 року в сумі 3 368,00 грн., за травень 2017 року в сумі 85 284,00 грн., за лютий 2019 року в сумі 90 980,00 грн. в результаті списання кредиторської заборгованості по взаєморозрахунках із постачальником-нерезидентом Aeros Sails GMbH є необґрунтованими та не відповідають вимогам податкового законодавства.

Що стосується висновків податкового органу про завищення ТОВ "Аерос" податкового кредиту за лютий 2018 року на суму 89 127,00 грн. суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, що відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних, постачальником ТОВ "Авіасіч" за січень 2018 року зареєстровано на адресу ТОВ "Аерос" податкові накладні на загальну суму 178 253,00 грн. та розрахунок коригування за лютий 2018 року на загальну суму (-89 127), а саме:

- податкова накладна № 1 від 16.01.2018 на суму 89 126,60 грн.;

- податкова накладна № 1 від 31.01.2018 на суму 89 126,60 грн.;

- розрахунок коригування № 1 від 01.02.2018 до податкової накладної № 1 від 31.01.2018 на суму (-89 126,60 грн.).

З акта перевірки установлено, що ТОВ "Аерос" було задекларовано суми ПДВ у податковій декларації від 19.02.2018 № за січень 2018 року у розмірі 89 126,60 грн.

При цьому, ТОВ "Авіасіч" задекларовано суми ПДВ у податковій декларації від 19.02.2018 № за січень 2018 року у розмірі 89126,60 грн., у податковій декларації від 06.03.2018 № за січень 2018 року у розмірі 89127,00 грн., у податковій декларації від 19.03.2018 № за лютий 2018 року у розмірі - 89 126,60 грн.

З огляду на зазначене, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ "Аерос" завищено податковий кредит по ТОВ "Авіасіч" за лютий 2018 року на 89 127,00 грн.

Згідно з пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Разом з тим, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до п. 11 підрозділу 2 роз. ХХ "Перехідні положення" ПК України, з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року сформовано податковий кредит на суму ПДВ 89 126,60 грн. за рахунок податкової накладної №1 від 16.01.2018, виписаної ТОВ "Авіасіч".

31.01.2018 ТОВ "Авіасіч" виписало ще одну податкову накладну № 1 на суму ПДВ 89 126,60 грн. (а.с.152).

Позивачем у позовній заяві зазначено, що вказана податкова накладна була виписана ТОВ "Авіасіч" помилково, з огляду на що ТОВ "Аерос" вказану податкову накладну у декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року та не відображало.

З матеріалів справи установлено, що 01.02.2018, ТОВ "Аерос" було складено та зареєстровано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 до податкової накладної від 31.01.2018 № 1 щодо зменшення суми ПДВ на суму 89 126,60 грн.

Відповідно до п. 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Мінфіна № 1307 від 31.12.2015р., у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної. Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку. Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком. У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються. У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані. Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.

Згідно з п.192.1 ст. 192 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Відповідно до п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПКУ, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань на підставі складеного та зареєстрованого в ЄРПН розрахунку коригування.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в ЄРПН:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

При цьому постачальник товарів/послуг має право зменшити суму податкових зобов`язань за таким розрахунком коригування після його реєстрації в ЄРПН отримувачем.

Отже, у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг постачальник має право зменшити податкові зобов`язання на підставі розрахунку коригування, зареєстрованого в ЄРПН отримувачем протягом 15-денного терміну, у податковій декларації з ПДВ того звітного (податкового) періоду, в якому його складено. Якщо розрахунок коригування зареєстрований в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, то постачальник має право зменшити податкові зобов`язання у податковій декларації з ПДВ того звітного періоду, в якому його зареєстровано в ЄРПН.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач безпідставно дійшов висновку про необхідність зменшення ТОВ "Аерос" податкового кредиту на суму 89126,60 грн., оскільки завищення податкового кредиту позивачем по взаємовідносинам з ТОВ "Авіасіч" за лютий 2018 року на суму 89126,60 грн. не відбулося.

З урахуванням викладеного, висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем податку на додану вартість на загальну суму 26254,00 грн., завищення сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню на загальну суму 236 311 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 7 150,00 грн. за березень 2019 року не знайшли свого підтвердження за результатами розгляду адміністративної справи.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, в той час, як позивачем в повному обсязі підтверджено правомірність включення спірної суми ПДВ до податкового кредиту із додержанням норм законодавства, з огляду на що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень 0104, № 0104 та № 0104 від 13.08.2019 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга апелянта є необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень прийнято у відповідності до вимог законодавства.

Крім того, колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на позовну заяву, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: Г. В. Земляна

Судді: Є. І. Мєзєнцев

А. Б. Парінов

Повний текст постанови складено 26 січня 2021 року.