Справа № 120/8154/20-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 січня 2021 р. Справа № 120/8154/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, управління пенсійного фонду, відповідач), яким просила:

- визнати незаконними дії щодо обчислення спеціального трудового стажу та відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати зарахувати до стажу роботи педагогічний стаж 33 роки 1 місяць 25 днів, що дає право на пенсію за вислугу років та здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій за віком станом на день призначення відповідно до п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що має право на отримання допомоги в розмірі 10 пенсій за віком, оскільки її педагогічний стаж роботи складає більш ніж 33 роки. Однак, звернувшись із відповідною заявою до управління пенсійного фонду отримала відмову.

Не погоджуючись із даною відмовою та вказуючи, що педагогічний стаж підтверджено низкою документів, в тому числі трудовою книжкою, вважає, що дії відповідача щодо не врахування стажу на посаді вчителя музики до педагогічного та відмову у виплаті грошової допомоги -протиправними, у зв`язку з чим звернулась з цим позовом до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

19.01.2021 р. на адресу надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову мотивуючи тим, що позивачка з 2009 року працювала в Липовецькій дитячій музичній школі, яка є закладом позашкільної освіти. Відтак відмова в зарахуванні даного періоду роботи до спеціального стажу та у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій є правомірною.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

02.12.2020 р. позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо надання роз`яснення відносно невиплати одноразової грошової допомоги .

За наслідком розгляду даної заяви, листом за вих. №5349-5489/П-02/8-0200/20 від 08.12.2020 р. повідомлено про відсутність підстав для зарахування стажу та виплати даної допомоги. Зокрема, у даному листі вказано, що до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно Переліком, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 р. №909. Проте, в даному переліку відсутня посада викладача позашкільного навчального закладу, отже період роботи з 2009 р. не зараховано. Також вказано, що зараховано лише період роботи з 10.11.1989 р. по 31.08.2009 р.

Оскільки стаж роботи на посадах на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років становить 19 років 7 місяців 5 днів, грошова допомога не виплачена.

Не погоджуючись з такою позицією суб`єкта владних повноважень позивач звернулась з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугою років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26років 6 місяців: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV та пункту 5 постанови від 23.11.2011 № 1191 "Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати", особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього закону, працювали у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок-30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Оцінюючи доводи відповідача щодо відсутності посади викладача музичної школи позашкільного навчального закладу в переліку постанови №909, суд вказує наступне.

Частиною четвертою статті 21 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено, що педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту").

Позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту" і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні ст.4 Закону України "Про позашкільну освіту".

Початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів (п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 433 від 06.05.2001 року).

Згідно Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, в загально освітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної, навчально-виробничої частини або з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги, практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інші форми гурткової роботи. Окрім того, в дошкільних навчальних закладах: директори (завідуючі), всіх типів вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи .

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників. Також, у даному переліку віднесено до педагогічних посад вихователів дошкільного навчального закладу.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до 71 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Аналізуючи наведені норми законодавства Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року (справа № 462/5636/16-а) дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Водночас згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Аналогічна правова позиція викладена й в постанові ВС від 21.03.2019 р.

Отже, вихователь в дитячому садочку, музичний керівник, викладач музичної школи позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником і має право на пенсію за вислугою років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи як

Пунктами 1, 3 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як видно із трудової книжкиАТ- НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 2.07.1987 р. переведена вихователем в дитячий садок №83, з 1.12.1987 р. - переведена музичним керівником у цьому ж садочку, 31.10.1989 р. - звільнена за власним бажанням. З 20.11.1989 р. прийнята на посаду музичного керівника в дитячий садок №4, 31.08.2009 р. - звільнена. З з 02.09.2009 р. прийнята на посаду викладача Липовецької дитячої музичної школи.

Отже, в період з 1.12.1987 р. по 31.10.1989 р. та з 02.09.2009 р. по 14.09.2020 р. (день призначення пенсії) позивач займала посади музичного керівника у дитячому садочку та викладача музичної школи, а отже даний стаж має бути зарахований до педагогічного, що зроблено не було. Хоча, слід зауважити, що стаж роботи 20.11.1989 р. по 31.08.2009 р. на посаді музичного керівника в яслах - садочку №4 - зараховано до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Оцінюючи вимоги про визнання протиправними дій щодо обчислення спеціального трудового стажу, то суд вказує наступне.

Згідно загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. В свою чергу, дії - це юридично значуща активна (тобто врегульована нормами права) поведінка суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

Як встановлено, відповідач не зарахував до педагогічного стажу період роботи позивача на посаді викладача музичної школи та музичного керівника у дитячому садочку , тобто не вчинив дії.

Відтак, в частині визнання протиправними дій щодо обчислення спеціального трудового стажу, позов задоволенню не підлягає, оскільки оскаржуваних дій відповідачем не вчинялось.

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї, Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Як вже встановлено судом та зазначалось вище, всупереч нормам чинного законодавства відповідач не зарахував до педагогічного стажу, період роботи позивача на посаді вихователя та музичного керівника з 02.07.1987 р. по 31.10.1989 р. в дитячому садочку №83 та на посаді викладача музичної школи з 02.09.2009 р. Відтак, така бездіяльність є протиправною, відповідно, слід зобов`язати зарахувати до педагогічного стажу періоди роботи з 02.07.1987 р. по 31.10.1989 р. та з 02.09.2009 р. по 14.09.2020 р (день призначення пенсії), що в сукупному разом із зарахованим стажом (19 років 7 місяців 5 днів) складає 32 роки 11 місяців 15 днів, а не як вказує позивач 33 роки 1 місяць 25 днів. Відтак, суд доходить висновку, що в цій частині позов підлягає задоволеню шляхом зарахування до педагогічного стажу періодів роботи з 02.07.1987 р. по 31.10.1989 р. та з 02.09.2009 р. по 14.09.2020 р .

Оцінюючи вимоги про визнання незаконними дій щодо відмови у виплаті грошової допомоги та зобов`язання нарахувати і виплатити таку, суд вказує наступне.

Як зазначалось вище, у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж на посаді викладача музичної школи, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років. При цьому позивач до призначення оскаржуваної пенсії, будь-яку не отримувала.

Згідно процитованих вище норм, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого, працювали у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок-30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

За таких обставин, враховуючи наявність у позивача педагогічного стажу та правових підстав для призначення пенсії за вислугу років, суд доходить висновку , що дії управління, які полягають у відмові в нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії за віком є незаконними, як наслідок, необхідно зобов`язати суб`єкта владних првести відповідне нарахування та виплату.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 840, 80 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 560, 54 грн. (2/3 задоволених вимог).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо невключення до спеціального трудового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 02.07.1987 р. по 31.10.1989 р. та з 02.09.2009 р. по 14.09.2020 р.

Визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 педагогічний стаж за періоди роботи з 02.07.1987 р. по 31.10.1989 р. та з 02.09.2009 р. по 14.09.2020 р та здійснити нарахування і виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 розділу ХV- "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" .

В задоволенні позову в частині позовних вимог про оскарження дій щодо обчислення спеціального трудового стажу -відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО - НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 560, 54 (п`ятсот шістдесят гривень 54 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО - НОМЕР_2 ).

Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Повний текст рішення сформовано: 26.01.2021 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна