Справа № 420/9025/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9025/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень № , № та № від 19.04.2019 р., вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів, Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області, в якій з урахуванням уточнення до позову просила:

-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №, № та № від 19.04.2019 року.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

На підставі акту перевірки від 22.02.2019 р. №300/15-32-13-05- відповідач прийняв податкові повідомлення рішення:

-№ на суму 170,00 грн. - штраф за неподання декларації;

-№ на суму 137930,00 грн. - податок з доходів фізичних осіб з штрафними санкціями;

- на суму 10401,89 грн. - військовий збір з штрафними санкціями.

Позивач вважає, що податкові повідомлення - рішення є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки перевірка була проведена з чисельними порушеннями вимог ПК України, а висновки викладені у акті є передчасними та необґрунтованими.

Позивач зазначила, що перевірка проводилась з 11.02.2019 р. по 15.02.2019 р., разом з тим на сторінці 1 акту вказано, що повідомлення про проведення перевірки та копію наказу було вручено 12.02.2019 р. Тобто вже після того, як перевірку було розпочато.

(б) Позиція Відповідача

27.10.2020 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіркою дотримання встановленого порядку подання у випадках, коли згідно з нормами Кодексу таке подання є обов`язковим, податкових декларацій про майновий стан і доходи встановлено, що фізичною особою - платником податку ОСОБА_1 за період, що перевірявся податкові декларації про майновий стан і доходи до контролюючого органу за місцем мешкання не надавалось, таким чином обов`язок щодо відображення даних у податкових деклараціях не було виконано.

Так, позивачу згідно з повідомленням про анулювання боргу АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання заборгованості, що станом на 03.04.2015 р. становить 23 646 доларів США 51 центів, а саме: суми основного боргу (кредиту) 23623,53 доларів США, що складає 555377,19 грн. по курсу НБУ.

Таким чином, представник відповідача зазначив, що податкові повідомлення прийняті на підставі норм ПК України та не належать до скасування.

ІІІ Процедура та рух справи

30.09.2020 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), та встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

26.11.2020 р. суд ухвалою залучив у якості співвідповідача Головне управління ДПС в Одеській області та відповідно до ч.6 та ч.7 ст.48 КАС України розпочав розгляд справи спочатку.

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

Відповідач на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області №10100 від 26.12.2019 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 р.п.о.к.п.п. НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2015р. (а.с.46).

Копія наказу від 26.12.2018 №10100 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення від 29.12.2018 №2398, про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, надіслане по пошті рекомендованим листом з повідомленням позивачу 403), яке вона отримала 12.02.2019 р. (а.с.48).

Перевірка проведена у приміщенні ГУ ДФС в Одеській області за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка, буд. 17/2, каб. 223. Перевірка проводилась з 11 лютого 2019 5 робочих днів.

За результатами перевірки 22.02.2019 р. складено акт перевірки№300/15-32-13-05- про результати документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу отриманого платником податку як додаткове благо (ознака 126) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 р.

Відповідно до наявної податкової інформації позивач у 2015 році отримала доходи, які згідно пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України підлягають включенню до загального місячного оподаткування доходу та підлягають відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Так, згідно відомостей Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб (ЦБД ДРФО) про джерела доходу та суми отриманих доходів за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., ПАТ «УКРСИББАНК», , відображено нарахування та виплату доходу у 2-му кварталі 2015 року фізичній особі ОСОБА_1 у вигляді додаткового блага «за ознакою 126».

Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік до контролюючого органу ГУ ДФС в Одеській області за місцем проживання не надана, таким чином обов`язок щодо відображення даних щодо отриманого доходу у податкових деклараціях не було виконано, податкове зобов`язання не було визначено та не сплачено до бюджету.

ГУ ДФС в Одеській області надіслано запит до ПАТ «УКРСИББАНК» від 27.09.2018 № 13871/10//15-32-50-07-10, щодо отримання детальної інформації та підтверджуючих документів про підстави та нараховані суми доходу у вигляді додаткового блага у 2015 році позивачу.

Згідно листа №14-2-02/62371 від 22.10.2018 про надання інформації АТ «УкрСиббанк» підтверджує інформацію про суми нарахованих та виплачених доходів з ознакою доходу « 126» у вигляді анулювання кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу від 03.04.2015 №31-4-51-07/2078, під особистий підпис.

В листі ПАТ «УКРСИББАНК» зазначено, що кредитор повідомив платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення про прощення (анулювання) боргу та надане документальне підтвердження:

- повідомлення про анулювання боргу від 03.04.2015 №31-4-51-07/2078, на підставі Кредитного договору №0 від 17.05.2007 року, з яких сума основного боргу 36379, 51 доларів США, що складає 855263,80 гривень по курсу НБУ станом на 03.04.2015 року.

Позивача було повідомлено щодо надання декларації про майновий стан і доходи 2015 рік.

Однак позивач, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік до ГУ ДФС в Одеській області не надала.

На підставі акту перевірки від 22.02.2019 р. №300/15-32-13-05- відповідач прийняв податкові повідомлення рішення:

-№ на суму 170,00 грн. - штраф за неподання декларації;

-№ на суму 137930,00 грн. - податок з доходів фізичних осіб з штрафними санкціями;

- на суму 10401,89 грн. - військовий збір з штрафними санкціями.

V. Джерела права та висновки суду

Згідно з вимогами п.п.20.1.4. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями (далі ПК України).

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК України, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Суд встановив, що наказ про проведення перевірки від №10100 та повідомлення про проведення перевірки №2398 позивач отримала 12.02.2019 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.48).

Відповідно до п.179.1 ст. 179 Податкового кодексу України «Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу».

Згідно з п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу;

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що доходи - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній, або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV "Податок на доходи фізичних осіб" Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Кодексу додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПКУ платником податку з доходів фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з п. 163.1. ст. 163 ПКУ об`єктом оподаткування резидента є:

- загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

- доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

- іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно п. 164.1 ст. 164 ПКУ базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними згідно з Податковим кодексом України.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Відповідно до пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст.165 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються:

- основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;

- сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним Із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, тобто у 2015 році - 609,0 грн.

Платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно з статтями 177 Кодексу, оподатковуються за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.

Відповідно до наявної податкової інформації позивач у 2015 році отримала доходи у вигляді додаткового блага, які згідно пп. 162.1.1 п. 162.1 ст.162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст.163, п.«д» п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п.п.165.1.55 п. 165.1 ст.165 Податкового кодексу України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного та підлягають відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи.

Позичальник вважається повідомленим, відповідно до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, про анулювання (прощення) заборгованості в сумі основного боргу(неповернутого кредиту) та про те, що сумам анульованого(прощеного) основного боргу буде включена Кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь Позичальника, за підсумком звітного періоду, в якому борг було анульовано (прощено). При цьому на Позичальника відповідно до Податкового кодексу України покладається обов`язок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованого (прощеного) основного боргу та відображення суми отриманого доходу у вигляді анульованого (прощеного) основного боргу у річній податковій декларації.

В порушення вимог п. 179.7 ст.179 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями станом на дату складання акту податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 110 344,64 грн. до бюджету не сплачено.

Крім того, з 1 січня 2015 року набрали чинності зміни внесені Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» до Податкового кодексу України в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 16 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПКУ. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 ПКУ. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 ПКУ.

Отже, платники податків фізичні особи, які отримували доходи у вигляді додаткового блага, за результатами звітного податкового року відповідно пп.1.2 п. 16і підрозділу 10, ст.,163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 171.2 (б) ст.171, п. 16і підрозділу 10 розд. XX Кодексу самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотки чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період.

В порушення п.п. 162.1 статті 162 1.5 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, п.171.2 (б) СТ..171, п. 179,7 ст.179, п. 161 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI, із змінами і доповненнями позивач станом на дату складання акту податкове зобов`язання до бюджету не сплачено.

Позичальнику повідомлено про анулювання (прощення) його основного боргу. Банком повідомлено органи Державної фіскальної служби про включення суми анульованого (прощеного) основного боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь Позичальника, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено).

Так, згідно Повідомлення про анулювання боргу АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання заборгованості, що станом на 03.04.2015 року становить 23 646 доларів США 51 центів, а саме: суми основного боргу (кредиту) 23 623, 53 доларів США, що складає 555 377,19 грн по курсу НБУ.

Таким чином, на позивача не поширюються положення пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у зв`язку з тим, що відсутні відповідні умови за яких застосовуються вказані положення законодавства - зміна валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та прощення розміру відповідно розрахованої різниці.

Відповідно до п. 8 «не вважається податковим благом платника податку та не включається до розрахунку загально місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року...».

Цю позицію підтримано та викладено у постанові Верховного суду від 20.06.2018 по справі №804/4182/17, зокрема щодо «Касаційний суд вважає обґрунтованим відхилення судами попередніх інстанцій доводів позивача про поширення на анульовану банком суму положень пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, адже відносно заборгованості по кредитному договорувід 27 квітня 2007 року №МЬ-301/269/2007 відсутні відповідні умови (зміна валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та прощення розміру різниці, відповідно розрахованої!, за яких застосовуються вказані положення законодавства».

З огляду на вищевикладене з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів суд робить висновок, що прийняті відповідачем податкові повідомлення № , № та № від 19.04.2019 р. не належать до скасування.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи позивач не довів належними і допустимими доказами те, що відповідачами були порушені приписи податкового законодавства України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не належать.

VI. Розподіл судових витрат

Оскільки суд не залучав свідків та призначав проведення експертизи з відповідача судові витрати не стягуються.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246КАС України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 адреса, АДРЕСА_1 ,, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління ДФС в Одеській області адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5, .

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5.,.

Суддя Бойко О.Я.

.