Справа № 380/10059/20
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :
10.11.2020 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.09.2016 року по 27.02.2020 року в повному обсязі;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2014 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 29.09.2016 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 27.02.2020 року не врахування абзаців 4, 6, пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.09.2016 року по 27.02.2020 року в сумі 154 918.92 гри., із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 29.09.2016 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 27.02.2020 року з урахуванням абзаців 4, 6. пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . За період з 29.09.2016 по 27.02.2020 відповідач протиправно не в повному обсязі здійснював нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу, а в деякий період служби і взагалі не здійснював таку виплату. Позивач вважає протиправними бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, а також дії щодо неправильного розрахунку сум індексації за період з 01.03.2018 по 27.02.2020. Наведені обставини спричинили до виникнення боргу з індексації грошового забезпечення позивача в сумі 154 918,92 грн, яку позивач нарахував самостійно, із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення в період з 29.09.2016 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 27.02.2020 року з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. Вважаючи порушеними свої права на отримання індексації грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позов, у якому зазначив, що індексація грошових доходів населення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%. Оскільки за період проходження позивачем служби у військовій частині НОМЕР_1 індекс споживчих цін не перевищував поріг індексації, що підтверджується зведеною таблицею індексу споживчих цін, індексація позивачу не здійснювалася. Крім того, виплата індексації здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Для виплати індексації в січні 2016-лютому 2018 років фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було. Крім того, згідно з роз`ясненням Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 №78/0/66-17 механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 11.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 29.09.2016 року по 27.02.2020 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з Витягом із наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 236 від 29.09.2016, рядовий ОСОБА_1 , який прибув із Диканського районного військового комісаріату, з 29.09.2016 зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення (а.с.10).

Відповідно до Витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №52 від 27.02.2020 старшого солдата ОСОБА_1 , у зв`язку із звільненням з військової служби в запас за закінченням строку контракту, виключено зі списків військової частини з 27.02.2020 (а.с.11).

Зі змісту довідки відповідача № 2910 від 08.09.2020 про виплачене грошове забезпечення слідує, що індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 з вересня 2016 року по листопад 2018 року не нараховувалася та не виплачувалася; сума індексації за період з грудня 2018 року по лютий 2019 року становила 1912,31 грн (у грудні 2018 року 27,51 грн, у травні 2019 року 82,13 грн, у червні 134,47 грн, липень-листопад 2019 року по 206,72 грн щомісячно, грудень 2019 року та січень 2020 року по 216,51 грн щомісячно, лютий 2020 року 201,58 грн) (а.с.12).

Відповідно до листа відповідача від 08.09.2020 №3336, наданого у відповідь на заяву позивача від 07.08.2020 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, останнього повідомлено про те, що базовими при нарахуванні індексації грошового забезпечення військовослужбовцям є квітень та вересень 2013 року, а також січень 2014 року, що пов`язано з введенням в дію наказу Міністра оборони України від 15.11.2009 №595, яким при нарахуванні щомісячної додаткової грошової винагороди, яка входить у склад грошового забезпечення, було передбачено поступове збільшення в період з 01 квітня 2013 року, з 01 вересня 2013 року та з 01 січня 2014 року. Крім того, для виплати індексації за період, вказаний позивачем у заяві, фінансових ресурсів у Міністерства оборони України не було.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не виплати індексації грошового забезпечення та дії щодо нарахування та виплати індексації за окремі періоди у розмірі, значно меншому, ніж передбачено законодавством, протиправними, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд керувався наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України № 2011-XII від 20.12.1991р. «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 вказаного Закону).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України № 1282-ХІІ від 03.07.1991р. «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до ст.1 цього Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 вказаного Закону).

Згідно з ст.5 зазначеного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до п.1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз.8 п.4 наведеного Порядку).

Згідно з п.6 цього Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.233 КЗпП України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі аналізу наведених положень законодавства суд дійшов висновку про те, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Судом з Довідки Військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2020 вих. №2910 про виплачене грошове забезпечення (помісячно), із зазначеним розміром основних та додаткових видів грошового забезпечення та індексацію грошового забезпечення встановлено, що індексація грошового забезпечення позивачу з 29.09.2016 по 28.02.2018 не нараховувалась та не виплачувалась. Вказане відображено також і у відзиві на позовну заяву.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за вказаний період.

Щодо доводів позовної заяви в частині правильності обчислення належної позивачу індексації, зокрема, за період, в якому індексація була нарахована та виплачена, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.4 Закону України № 1282-ХІІ від 03.07.1991р. «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році -103 відсотка, у 2017 році -103 відсотка, у 2018 році -103 відсотка).

Відповідно до п.2 зазначеного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з п.4 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

За змістом п.5 цього Порядку у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, системний аналіз наведених норм вказує на те, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати, є базовим при проведенні індексації.

Пунктом 3 постанови КМ України № 1294 від 07.11.2007 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01.01.2008.

Отже, січень 2008 року є місяцем підвищенням тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Зі змісту довідки від 08.09.2020 вих. №2910 про грошове забезпечення ОСОБА_1 за вересень 2016 року лютий 2020 року, наданої Військовою частиною НОМЕР_1 , слідує, що позивачу не виплачувалася індексація за вказаний період, окрім грудня 2018 року лютого 2020 року (а.с.13).

Згідно п.3 постанови KM України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», відповідно до якого, зокрема, Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Отже, Міністерство оборони України зобов`язане було вжити заходів для підвищення з 01.12.2015 розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 pоку, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Згідно з абз.2 п.3 цієї постанови для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Разом з тим, грудень 2015 року не може вважатися базовим, оскільки у даному місяці збільшення грошового забезпечення відбулося не за рахунок зростання посадового окладу, а завдяки іншим додатковим видам грошового забезпечення.

Таким чином, збільшення грошового забезпечення у грудні 2015 року відбулося не шляхом збільшення посадового окладу, а завдяки іншим видам грошового забезпечення, крім посадового окладу, а відтак, це не призводить до того, що даний місяць став базовим для нарахування індексації з огляду на наступне.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики № 48/о/66-17 від 08.08.2017, наданого на запит ДФ Міноборони № 248/3/9/1/863 від 18.07.2017, зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

Зі змісту роз`яснення Мінсоцполітики № 024-106 від 09.02.2005 слідує, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим, при розрахунку індексу для проведення індексації.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики № 169/10/137-12 від 06.08.2012 у разі, коли грошовий дохід, з урахуванням суми підвищення, менше суми грошового доходу, з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення.

В такому порядку нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця.

Оскільки позивач було зараховано до списків особового складу частини 29.09.2016, йому було встановлено посадовий оклад січня 2008 року, тому базовий місяць для розрахунку індексації вважається січень 2008 року.

Даний факт підтверджений листом Мінсоцполітики № 49/0/214-20 від 15.04.2020р., в якому зазначено про те, що єдині правила нарахування індексації грошового забезпечення запроваджені як для військовослужбовців, які проходять військову службу, так і для новоприйнятих або переведених військовослужбовців.

Тобто, починаючи з грудня 2015 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації мало здійснюватися з місяця, наступного за місяцем підвищення осадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець.

Звідси, правила нарахування та виплати індексації, починаючи з грудня 2015 року, є однаковими для усіх без виключення. Новоприйняті або переведені військовослужбовці жодним чином не можуть бути обмежені у виплаті, оскільки обчислення індексу споживчих цін проводиться з місяця, наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою згідно рішень Уряду.

З огляду на викладене, суд вважає, що під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.09.2016 по 28.02.2018 слід застосовувати базовий місяць січень 2008 року.

01.03.2018 вступила в дію постанова КМ України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.

Пунктом 2 цього Порядку встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до наданої довідки Військової частини НОМЕР_1 № 2910 від 08.09.2020 щодо нарахованого грошового забезпечення позивачу за 2016-2020 роки, у березні 2018 року відбулось збільшення посадового окладу, передбаченого для посади вказаного військовослужбовця.

Таким чином, у березні 2018 року відбулося зростання грошового забезпечення ОСОБА_1 , однак таке зростання не перевищило суму індексації, що склалась у лютому 2018 року.

Відповідно до абз. 4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003, з березня 2018 року відповідач повинен виплачувати фіксовану суму індексації грошового забезпечення (що розраховується, як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу), а у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить фіксовану суму індексації.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 в справі № 816/1728/16.

Проте з вказаної вище довідки відповідача №2910 від 08.09.2020 суд вбачає, що індексація грошового забезпечення позивача проводилася без врахування зазначених вище норм.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що базовими місяцями для нарахування індексації ОСОБА_1 повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року.

Базовим місяцем може бути лише місяць, коли на законодавчому рівні змінюється посадовий оклад військовослужбовця.

Схема посадових окладів осіб військовослужбовців Збройних Сил України затверджена постановою КМ України № 1294 від 07.11.2007, яка набрала чинності з 01.01.2008.

Після прийняття КМ України постанови № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Отже, на законодавчому рівні розмір посадового окладу військовослужбовців був встановлений у січні 2008 року (постанова КМ України № 1294 від 07.11.2007р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб») та в подальшому такий був змінений (зріс) у березні 2018 року (постанова КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»).

Таким чином, базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.

Підсумовуючи наведені обставини справи та норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що не проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 29.09.2016 по 28.02.2018, а також нарахування та виплата індексації у період з 01.03.2018 по 27.02.2020 у неналежному розмірі свідчать про протиправну бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати індексації за вказаний період у повному обсязі.

Обираючи належний спосіб поновлення порушених прав позивача, суд враховує, що у відзиві на позов відповідач заперечував як право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, так і правильність визначення позивачем базового місяця для нарахування індексації. А тому після визнання за позивачем права на здійснення індексації грошового забезпечення відповідачем буде здійснено її нарахування із використанням не того базового місяця, на який сподівається позивач, що призведе до необхідності повторно звертатись до суду з позовом.

Натомість, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, за результатами розгляду цієї справи, з метою забезпечення ефективного правового захисту прав та інтересів позивача, та з метою недопущення необхідності наступного звернення до суду з позовом щодо перерахунку індексації у певному відсотковому розмірі, в межах розгляду цієї справи необхідно було надати відповідь (дослідити питання) щодо базового місяця для нарахування спірної індексації.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов частково, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.09.2016 по 27.02.2020 в повному обсязі; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.09.2016 по 27.02.2020 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 29.09.2016 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 27.02.2020 року з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

При цьому не підлягає задоволення вимога позивача здійснити нарахування такої індексації в сумі 154 918, 92 грн з огляду на те, що нарахування індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця.

Таким чином, визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того, зазначена вище сума індексації розрахована представником позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази в адміністративному судочинстві характеризуються такими ознаками як належність, допустимість, достовірність та достатність.

Як зазначалось вище, повноваження щодо розрахунку суми індексації та її нарахування належить саме відповідачу. Відповідач уповноважений на видачу офіційних документів щодо цього питання, а тому суд не бере до уваги розрахунки позивача, оскільки такі не наділені ознаками доказів.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій / бездіяльності, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.09.2016 року по 27.02.2020 року в повному обсязі.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.09.2016 року по 27.02.2020 року, із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 29.09.2016 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 27.02.2020 року з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Грень Н.М.