Справа № 500/2961/20
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2961/20

22 січня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Завацького В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування відмови від 25.09.2020 року за № 1900-0321-8/14887 та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач) у якій просить (із врахуванням зави про збільшення позовних вимог від 10.11.2020):

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", викладену у листі № 1900-0321-8/14887 від 25.09.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.3 ч.2 ст.1 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи з 01.05.1980 по 01.12.1988 в колгоспі ім. Димитрова на посаді тракториста, з 30.05.1989 по 19.04.1993 в колгоспі ім. Димитрова на посаді тракториста, з 20.04.1993 по 01.04.2000 у ТзОВ "Драганівка" на посаді тракториста, з 02.04.2000 по 05.02.2001 в ТзОВ "Росинка" на посаді тракториста; з 01.11.2006 по 28.02.2020 у Підприємстві благодійного фонду "Карітас" на посаді тракториста;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.06.2020 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідач відмовив у призначенні пенсії, вказавши, що у нього відсутній достатній пільговий стаж, тому підстав для призначення такої пенсії немає.

Вважає таку відмову протиправною, оскільки пільговий стаж підтверджується записами трудової книжки. Відтак, вважає, він набув право на отримання пільгової пенсії.

Ухвалою суду від 12.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

Від відповідача надійшов 30.10.2020 відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначає, що на момент звернення позивача за призначенням пенсії, згідно поданих документів загальний страховий стаж складає 34 роки 0 місяців 28 днів, однак пільговий стаж відсутній.

Таким чином, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на даний час підстав немає.

Позивач подав 10.11.2020 заяву про збільшення позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні 22.01.2021 просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно паспортних даних, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув 55- річного віку.

Згідно даних трудової книжки позивача НОМЕР_2, ОСОБА_1 :

- з 01.05.1980 по 01.12.1988 працював в колгоспі ім.Дмитрова на посаді тракториста, а також період проходження військової служби в цей час - з 12.05.1985 по 15.05.1987;

- з 30.05.1989 по 19.04.1993 працював в колгоспі ім.Дмитрова на посаді тракториста;

- з 20.04.1993 по 01.04.2000 працював у товаристві з обмеженою відповідальністю "Драганівка" на посаді тракториста;

- з 02.04.2000 по 05.02.2001 працював у товаристві з обмеженою відповідальністю "Росинка" на посаді тракториста;

- з 01.11.2006 по 28.02.2020 працював у підприємстві благодійного фонду "Карітас" на посаді тракториста.

Позивач 05.06.2020 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0321-8/14887 від 25.09.2020 вбачається, що оскільки, довідка про підтвердження пільгового стажу роботи в колгоспі ім. Димитрова, СГ ТзОВ «Драганівка» в період з 01.05.1980 по 01.12.1988, з 30.05.1989 по 01.04.2000 на посаді тракториста - машиніста не представлена, тому зарахувати даний період роботи до пільгового стажу підстав немає.

Згідно з витягу з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуту підприємства, Тернопільський Благодійний фонд «Карітас» зареєстрований як благодійна організація, а Підприємство Благодійного Фонду «Карітас» зареєстроване як Підприємство об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки), що не відносяться до підприємств сільського господарства, які виробляють сільськогосподарську продукцію, або обслуговують її виробництво.

З огляду на вище наведене, на момент звернення за призначенням пенсії, згідно поданих документів пільговий стаж відсутній, тому підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає.

Не погодившись із відмовою пенсійного органу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі по тексту - Закон України № 1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 114 Закону України № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно з яким до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Єдину назву професії "тракторист-машиніст" запроваджено у 1961 році. Вона охоплює такі професії: бульдозерист; бульдозерист-скреперист; грейферист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахвачуючої сінокосарки; механік-комбайнер; тракторист; тракторист-бульдозерист.

Приписами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, в пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, зокрема чи виконувалась робота на протязі повного робочого дня, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників відповідно до пункту 20 Порядку № 637.

Як випливає із матеріалів справи, згідно із архівної довідки від 12.02.2019 №12-06/02/82, ОСОБА_1 з 08.1980 по 02.2001 працював у місцевому господарстві колгоспі ім. Дмитрова, ТОВ "Драганівка", ТОВ "Росинка" і при встановленому мінімумі виробив людиноднів, за що йому нараховано заробітну плату.

Зокрема, згідно трудової книжки колхозника позивача НОМЕР_2, у спірний період, а саме: з 01.05.1980 по 01.12.1988 працював в колгоспі ім.Дмитрова на посаді тракториста; з 30.05.1989 по 19.04.1993 працював в колгоспі ім.Дмитрова на посаді тракториста; з 20.04.1993 по 01.04.2000 працював у товаристві з обмеженою відповідальністю "Драганівка" на посаді тракториста; з 02.04.2000 по 05.02.2001 працював у товаристві з обмеженою відповідальністю "Росинка" на посаді тракториста.

Підставою для відмови відповідачем у зарахуванні даних періодів роботи до пільгових, стало відсутність довідок про підтвердження пільгового стажу.

З приводу цього, суд зазначає, що основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки.

В разі відсутності рішення правління колгоспу або загальних зборів колгоспників або правонаступника про зарахування певного року до стажу роботи, через невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві з поважної причини, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю у визначеному Законом порядку.

У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або в разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

Встановлені обставини справи свідчать, що трудова книжка колгоспника позивача не містить записів про не відпрацювання необхідної кількості вихододнів.

Надана архівна довідка також не містять посилань на наявність рішення правління колгоспу або його правонаступника по зарахування певного стажу до роботи в повному обсязі через невиконання встановленого мінімуму трудової діяльності.

Проте, суд зазначає, що відповідачем не доведено з яких підстав встановлено, що визначений мінімум вихододнів (трудоднів) не вироблено позивачем.

До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що невиконання позивачем встановленого мінімуму трудоднів, не може позбавляти його права на зарахування цих періодів роботи до трудового стажу. Під час роботи на посаді тракториста у колгоспі "Дмитрова", у СГ ТОВ "Драганівка" та ТОВ "Росинка" позивачу нараховувалась заробітна плата, з якої сплачувались всі обов`язкові платежі, що підтверджується архівною довідкою.

При цьому, відповідачем при прийнятті рішення не зазначено про підтвердження пільгового стажу на посаді тракториста позивачу за вказаний період. Підставою для відмови зазначено - відсутність довідок.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наведені обставини свідчать про залишення відповідачем поза увагою періоду роботи позивача на посаді тракториста в колгоспі ім.Дмитрова, у товаристві з обмеженою відповідальністю "Драганівка" та у товаристві з обмеженою відповідальністю "Росинка", як пільговий стаж, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Вищезазначені відомості, як з трудової книжки, так і з наданих позивачем архівної довідки, які підтверджують, що позивач у зазначений період дійсно працював на даних підприємства на посаді тракториста, відповідачем не спростовані.

Крім того, судом встановлено, що робота позивача на посаді тракториста-машиніста була безпосередньо пов`язана з виробництвом сільськогосподарської продукції - продукції рослинництва і тваринництва, та позивач працював трактористом на різних підприємствах на тракторах протягом усього робочого року, а саме як трактористом на полі, так трактористом на фермах в зимовий час, так і зайнятий ремонтом та обслуговуванням тракторів, оскільки специфіка його роботи вимагала постійної зайнятості на машинах-тракторах та їх ремонту і обслуговування, тобто позивач всі роботи, які виконував, були пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції з використанням сільськогосподарської техніки - трактора.

При цьому, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував позивачу пільговий стаж роботи за вказаний період.

Також, щодо періоду проходження військової служби, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься копія військового квитка НК №5408260 в якому зазначено, що з 12.05.1985 по 15.05.1987 позивач військову службу в Радянській армії.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» N 2232-XII від 25.03.1992 року встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією, до роботи, яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею. При цьому зазначені періоди враховуються в розмірі, який не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах чи пільгових розмірах.

Враховуючи, що позивач був призваний на службу в армію з посади, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то за правилами ст.8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" такий період також підлягає зарахуванню до його спеціального стажу.

Щодо періоду роботи з 01.11.2006 по 28.02.2020 у підприємстві благодійного фонду "Карітас" на посаді тракториста, суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки, позивач працював з 01.11.2006 по 28.02.2020 у підприємстві благодійного фонду "Карітас" на посаді тракториста.

Також, трудова діяльність у Підприємстві благодійного фонду "Карітас" додатково підтверджена довідкою від 28.02.2020 №1.

Відповідач в своєму рішенні зазначив, що Підприємство Благодійного Фонду «Карітас» зареєстроване як Підприємство об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки), що не відносяться до підприємств сільського господарства, які виробляють сільськогосподарську продукцію, або обслуговують її виробництво.

Суд зазначає, що дане твердження не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки відповідно до статуту даного підприємства та довідки АА № 739033 з ЄДРПОУ, у яких чітко вказано, що підприємство займається вирощуванням зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур, змішаним сільським господарством, допоміжною діяльністю у рослинництві, вирощуванням інших овочів, фруктів та багаторічних культур.

Також, відповідно до довідки Головного управління ДПС у Тернопільській області від 24.12.2020, Підприємство Благодійного Фонду «Карітас» перебуває на податковому обліку з 05.09.1996, основний вид економічної діяльності - вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур, протягом періоду з 01.1.2012 по 31.12.2015 нараховувало та сплачувало фіксований сільськогосподарський податок, із 2016 року по даний час є платником єдиного податку четвертої групи.

Таким чином, записи у трудовій книжці та інформація у зазначеній довідці, підтверджують характер роботи позивача у спірний період, що дає правові підстави на включення спірного періоду до стажу, який дає право на пільгову пенсію згідно ст. 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, позивач має достатньо трудового стажу для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачем не надано до суду доказів вчинення ним дій щодо перевірки записів у трудовій книжці позивача, обґрунтованості видачі позивачу довідок та документів, які підтверджували наявний трудовий стажу для призначення пенсії.

Тобто, органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для з`ясування обставин наявності у позивача пільгового стажу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області вчинено протиправні дії щодо відмови у зарахуванні до спеціального стажу, який дає право позивачу на пенсію за віком згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періодів роботи: з 01.05.1980 по 01.12.1988 - в колгоспі ім.Дмитрова на посаді тракториста, а також період проходження військової служби в цей час - з 12.05.1985 по 15.05.1987; з 30.05.1989 по 19.04.1993 - в колгоспі ім.Дмитрова на посаді тракториста; з 20.04.1993 по 01.04.2000 - у товаристві з обмеженою відповідальністю "Драганівка" на посаді тракториста; з 02.04.2000 по 05.02.2001 - у товаристві з обмеженою відповідальністю "Росинка" на посаді тракториста; з 01.11.2006 по 28.02.2020 - у підприємстві благодійного фонду "Карітас" на посаді тракториста.

При цьому, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області викладене в листі №1900-0321-8/14887 від 25.09.2020 в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд для належного відновлення порушених прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу до спеціального стажу роботи вищенаведені період роботи.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах та здійснювати виплату, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач досягнув віку необхідного для призначення пільгової пенсії 18.03.2020, а звернувся за призначенням пільгової пенсії 05.06.2020 (тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку), вона має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - 19.03.2020.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області викладене в листі №1900-0321-8/14887 від 25.09.2020 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", наступні періоди роботи:

- з 01.05.1980 по 01.12.1988 - в колгоспі ім. Дмитрова на посаді тракториста, а також період проходження військової служби в цей час - з 12.05.1985 по 15.05.1987;

- з 30.05.1989 по 19.04.1993 - в колгоспі ім. Дмитрова на посаді тракториста;

- з 20.04.1993 по 01.04.2000 - у товаристві з обмеженою відповідальністю "Драганівка" на посаді тракториста;

- з 02.04.2000 по 05.02.2001 - у товаристві з обмеженою відповідальністю "Росинка" на посаді тракториста;

- з 01.11.2006 по 28.02.2020 - у підприємстві благодійного фонду "Карітас" на посаді тракториста.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.03.2020.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме: судовий збір сплачений за подання позову в сумі 840 грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 січня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Осташ А.В.