Справа № 360/4466/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

20 січня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4466/20

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання Печегіної Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання дій протиправними, стягнення ненарахованої та невиплаченої суми середньої заробітної плати, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі також відповідач, ГУ Держгеокадастру у Луганській області), відповідно до якої просить:

- визнати протиправними дії Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області щодо нарахування та виплати середньої заробітної плати ОСОБА_1 відповідно до абз. 18 п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, виходячи з розміру тарифної ставки (посадового місячного окладу);

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Луганській області на користь ОСОБА_1 суму ненарахованої та невиплаченої середньої заробітної плати за період серпень-жовтень 2020 року в розмірі 6942 грн. 05 коп. (до оподаткування);

- зобов`язати Головне Управління Держгеокадастру у Луганській області під час нарахування та виплати середньої заробітної плати (відповідно до статті 119 Кодексу Законів про працю України) ОСОБА_1 використовувати для розрахунків період з 01.09.2018 по 31.10.2018;

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Луганській області на користь ОСОБА_1 суму спричиненої протиправними діями Головного управління Держгеокадастру у Луганській області моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що з 21.04.2016 позивач проходила державну службу на посаді провідного спеціаліста відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

З 08.04.2019 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

25.08.2020 позивачем було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу, згідно якого з 25.08.2020 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду молодшого сержанта, відповідального виконавця відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

27.08.2020 позивач звернулась до Відповідача із заявою про увільнення від виконання посадових обов`язків провідного спеціаліста Відділу у Новоайдарському районі ГУ Дежгеокадастру у Луганській області на час проходження служби в Державній прикордонній службі України за контрактом з 25.08.2020 із збереженням посади та середньої заробітної плати (відповідно до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України).

Частково виконавши положення статті 119 Кодексу законів про працю України, відповідач сплатив на користь позивача наступні суми середнього заробітку:

16.09.2020 - 1800,00 грн. (заробітна плата за І половину вересня 2020 року);

30.09.2020 - 2476,23 грн.(заробітна плата за II половину вересня 2020 року); 13.10.2020 - 1800,00грн. (заробітна плата за І половину жовтня 2020 року);

30.10.2020 - 1525,97 грн (заробітна плата за II половину жовтня 2020 року).

У листі-роз`ясненні від 06.11.2020 Головне управління Держгеокадастру у Луганській області повідомило позивача, що до виплат, здійснених відповідачем на її користь, у вересні 2020 року було зараховано також і відповідні виплати за серпень 2020 року, з підстав того, що виплати за серпень вже були нараховані та подані на виконання до казначейської служби на день подання заяви про увільнення. Розрахунок середнього заробітку здійснюється на підставі положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. На час подання заяви та вступу на військову службу позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому у період з 08.04.2019 по 24.08.2020 не мала заробітку, у зв`язку із чим нарахування здійснюються відповідно до абз. 18 п. 4 Порядку, тобто виходячи з установлених працівнику в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Позивач вважає дії відповідача щодо нарахування та виплати середньої заробітної плати відповідно до абз. 18 п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, виходячи з розміру тарифної ставки (посадового місячного окладу) протиправними, у зв`язку з чим звернулась з позовом до суду для захисту своїх прав.

Також позивач просить стягнути на користь позивача моральну шкоду, оскільки психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли у мене внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. Позивач вважає, що сума відшкодування моральної шкоди має становити 100 000 гривень.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити у задоволенні позову.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 23.12.2020 (арк.спр. 23-24).

23.12.2020 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 20.01.2021 (арк. спр. 60).

Ухвалою від 20.01.2021 відзив на позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Луганській області за підписом ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання дій протиправними, стягнення ненарахованої та невиплаченої суми середньої заробітної плати, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди повернутий відповідачу без розгляду (арк. спр. 153-154).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

З 21.04.2016 позивач проходила державну службу на посаді провідного спеціаліста відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадарстру у Луганській області від 20.12.2016 № 114-к «Про переведення працівників Відділу Держгеокадастру у Новоайдарському районі Луганської області» переведено 21.12.2016 працівників Відділу Держгеокадастру у Новоайдарському районі Луганської області» на наступні посади: ОСОБА_1 , провідного спеціаліста сектору землеустрою та ринку земель Відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, переведено на посаду провідного спеціаліста Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області з присвоєним раніше 9 рангом категорії «В» посади державного службовця, з посадовим окладом згідно із штатним розписом Головного управління (арк. спр. 127).

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадарстру у Луганській області від 05.12.2018 № 450-ВП «Про надання відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами ОСОБА_1 » надано ОСОБА_1 , провідному спеціалісту Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів, з 12.11.2018 по 20.01.2019 включно (арк. спр. 129).

З 21.01.2019 по 04.02.2019 (включно) на підставі заяви від 16.01.2019 ОСОБА_1 надано відпустку, що підтверджується наказом Головного управління Держгеокадарстру у Луганській області від 21.01.2019 № 6-В «Про надання відпустки» (арк. спр. 130, 131).

З 05.02.2019 по 19.02.2020 (включно) на підставі заяви від 16.01.2019 ОСОБА_1 надано відпустку, що підтверджується наказом Головного управління Держгеокадарстру у Луганській області від 21.01.2019 № 7-В «Про надання відпустки» (арк. спр. 132, 133).

Згідно з листком непрацездатності серія АГТ № 310835 ОСОБА_1 з 19.02.2020 по 28.03.2020 перебувала на лікарняному (арк. спр. 134).

Згідно з листком непрацездатності серія АГТ № 310793 ОСОБА_1 з 29.03.2019 по 06.04.2020 перебувала на лікарняному (арк. спр. 135).

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадарстру у Луганській області від 05.04.2019 № 145-ВП «Про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1 » надано ОСОБА_1 , провідному спеціалісту Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08.04.2019 по 12.11.2021 включно (арк. спр. 137).

25.08.2020 позивачем було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу, згідно якого з 25.08.2020 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду молодшого сержанта, відповідального виконавця відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, контракт укладений на 3 роки з 25.08.2020 по 24.08.2023, що підтверджується контрактом від 25.08.2020 № 567-ОС та наказом від 25.08.2020 № 567-ОС (арк. спр. 9-10, 11).

Позивач звернулась до Відповідача із заявою від 25.08.2020 про увільнення від виконання посадових обов`язків провідного спеціаліста Відділу у Новоайдарському районі ГУ Дежгеокадастру у Луганській області на час проходження служби в Державній прикордонній службі України за контрактом з 25.08.2020 із збереженням посади та середньої заробітної плати (арк. спр. 6 зворт. бік, 140).

Наказом Головного управління Держгеокадарстру у Луганській області від 28.08.2020 № 468-к «Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з проходженням військової служби за контрактом» увільнено від роботи ОСОБА_1 , провідного спеціаліста Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, з 25.08.2020 по 24.08.2023 (включно), із збереженням місця роботи, посади і середньої заробітної плати на період проходження військової служби за контрактом, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», керуючись частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України (арк. спр. 47 зворот. бік, 141).

У листі-роз`ясненні від 06.11.2020 Головне управління Держгеокадастру у Луганській області повідомило позивача, що до виплат, здійснених відповідачем на її користь, у вересні 2020 року було зараховано також і відповідні виплати за серпень 2020 року, з підстав того, що виплати за серпень вже були нараховані та подані на виконання до казначейської служби на день подання заяви про увільнення. Розрахунок середнього заробітку здійснюється на підставі положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. На час подання заяви та вступу на військову службу позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому у період з 08.04.2019 по 24.08.2020 не мала заробітку, у зв`язку із чим нарахування здійснюються відповідно до абз. 18 п. 4 Порядку, тобто виходячи з установлених працівнику в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу (арк. спр. 12, 138-139).

Відповідно до довідок відповідача від 14.12.2020 № 31-12-0.53-9176/2-20 та № 31-12-0.53-9177/2-20 за період з 25.08.2020 по 31.10.2020 ОСОБА_1 отримала заробітну плату в сумі 7602,20 грн; заробітна плата позивача за вересень 2018 року складає 6289,50 грн, за жовтень 2018 року 7410,00 грн (арк. спр. 142, 143).

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 3 частини першої статті 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є, зокрема, призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини першої статті 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є, зокрема, переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

За змістом статті 119 КЗпП України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Право на зберігання за позивачем середнього заробітку у відповідності до вимог частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України сторонами не оспорюється. Спірним у цій справі є порядок обчислення середнього заробітку.

Процедура нарахування середнього заробітку працівника визначається за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки (абз.1).

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць (абз.2).

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата (абз.3).

Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду (абз.6).

Як вбачається з матеріалів справи, з 12.11.2018 по 20.01.2019 ОСОБА_3 надано відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів, з 08.04.2019 по 12.11.2021 - відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

З 25.08.2020 позивач вступила на військову службу за контрактом, а тому заробітна плата останнього повинна обчислюватись виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи згідно абз. 6 пункту 2 Порядку №100.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 № 542 пункт 4 Порядку № 100 доповнено абзацом ,4 яким встановлено, що працівникам, які були звільнені в запас з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та повторно призвані для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, обчислення середньої заробітної плати проводиться з урахуванням норм цього Порядку. У разі коли розрахована в установленому порядку середня заробітна плата є нижчою від середньої заробітної плати, яка зберігалась за працівником протягом періоду попередньої військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, для розрахунку компенсації застосовується середня заробітна плата, яка зберігалась за працівником протягом періоду попередньої військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Тобто, наведені зміни Порядку № 100 мали на меті унеможливлення зменшення розміру середнього заробітку, який зберігається за працівником в разі його повторного призову для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2020 позивачем було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу, згідно якого з 25.08.2020 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду молодшого сержанта, відповідального виконавця відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, контракт укладений на 3 роки з 25.08.2020 по 24.08.2023.

Таким чином, для нарахування та виплати середньої заробітної плати відповідно до статті 119 Кодексу Законів про працю України ОСОБА_1 необхідно використовувати період з 01.09.2018 по 31.10.2018.

Розрахунок середнього заробітку за період з 25.08.2020 по 31.10.2020 складається з такого: 6289,50 грн (з/п за вересень 2018 року) + 7410,00 грн (з/п за жовтень 2018 року) = 13699,50 грн. Кількість робочих днів у вересні та жовтні 2018 року: 14 (вересень) + 22 (жовтень) = 36. Середньоденна заробітна плата складає: 13699,50 : 36 = 380,54 грн.

Середня заробітна плата за період з 25.08.2020 по 31.10.2020 повинна розраховуватися, виходячи з кількості робочих днів: 5 (серпень) + 22 (вересень) + 21 (жовтень) = 48 робочих днів, та складає 380,54 х 48 = 18265,92 грн 9443,72 грн (сплачена сума за період з 25.08.2020 по 31.10.2020) = 8822,20 грн (з урахуванням обов`язкових відрахувань, передбачених чинним законодавством).

З викладеного вбачається, що розмір середньомісячної заробітної плати, на отримання якого позивач має право у відповідності до вимог частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України, був зменшений.

Позовні вимоги про зобов`язання Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області під час нарахування та виплати середньої заробітної плати (відповідно до статті 119 Кодексу Законів про працю України) ОСОБА_1 використовувати для розрахунків період з 01.09.2018 по 31.10.2018 не підлягають задоволенню, оскільки порушене право позивача відновлюється шляхом стягнення недоплаченої суми середнього заробітку, яка відповідно до норм чинного законодавства повинна була сплачена при її увільненні.

Позовні вимоги в частині стягнення коштів у розмірі 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позивачем зовсім не надано доказів на підтвердження розрахунку суми на відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається з частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна

довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (ідентифікаційний код: 39771244, місцезнаходження: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, пр. Центральний, 17, корп. 2) про визнання дій протиправними, стягнення ненарахованої та невиплаченої суми середньої заробітної плати, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області щодо нарахування та виплати середньої заробітної плати ОСОБА_1 відповідно до абз. 18 пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, виходячи з розміру тарифної ставки (посадового місячного окладу).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Луганській області на користь ОСОБА_1 суму ненарахованої та невиплаченої середньої заробітної плати за період з 25.08.2020 по 31.10.2020 в розмірі 8822,20 грн. з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано у повному обсязі 25 січня 2021 року.

Суддя С.В. Борзаниця