Справа № 280/8210/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 січня 2021 року Справа № 280/8210/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, майдан Профспілок буд.5. )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати дії Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, в частині відмови у розгляді питання щодо призначення страхових виплат ОСОБА_1 , протиправним;

зобов`язати Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, призначити щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 у відповідності до Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року №11.

Ухвалою судді від 16 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що при звернені ОСОБА_1 до Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області про призначення, щомісячної страхової виплати померлого чоловіка ОСОБА_2 , їй відповідач листом від 16 вересня 2020 року протиправно відмовив у розгляді вищевказаної заяви про призначення, щомісячної страхової виплати. У відмові зазначено, що довідки видані «ДНР» не можуть бути прийняті до розгляду. Позивач вказує, що вимоги закону виконала і надала всі неявні у неї документи до відповідача.

В позовній заяві позивач просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області проти позову заперечив з підстав визначених у письмовому відзиві вх.№59777 від 08 грудня 2020 року, відповідно до яких зазначає, що для підтвердження права на щомісячну страхову виплату позивач повинен надати до Запорізького відділення документи передбачені статтями 41, 43 Закону № 1105, постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова № 365) та Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 (далі - Порядок № 11), повний перелік документів Запорізьким відділенням зазначено у відповідях на заяви позивача, а саме листами від 13 серпня 2020 року №03-18/3315 та від 16 вересня 2020 року № 03-18/3743. Вказує, що після отримання роз`яснень від відповідача, ОСОБА_1 не надала до Запорізького відділення, передбачені Законом №1105 та Порядком №11 оригінали документів, тому відсутні підстави для розгляду питання щодо призначення позивачу страхових виплат, у зв`язку з втратою годувальника. Тобто, Запорізьке відділення не відмовляло ОСОБА_1 у призначенні страхових виплатах і не розглядало її заяву на призначення страхових виплат у порядку Закону №1105, про що постанову про відмову у страхових виплатах не виносило.

У відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою №2304-15684 від 11 вересня 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на непідконтрольній території України помер чоловік позивача - ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 позивачу видано наступні документи:

- посмертний епікриз, виданий муніципальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Шахтарськ»;

- довідка про причину смерті від 08 квітня 2019 року;

- акт судово-медичного обстеження №372;

- висновки комісії, по встановленню причин смерті особи, в анамнезі якої є професійне захворювання №45 від 20 березня 2019 року.

Данні документи були виданні на непідконтрольній уряду України території та відповідно не визнаними органами які уповноважені на тій території на видачу даних документів.

15 червня 2020 року на сумісному засіданні фахівців обласної МСЕК №1 з представниками фонду соціального страхування прийнято рішення про встановлення причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 з наслідками отриманого ним професійного захворювання. На підтвердження цього була видана Довідка серії АА №0004641 від 15 червня 2020 року.

05 серпня 2020 року позивач звернулась з заявою про призначення, щомісячної страхової виплати померлого чоловіка ОСОБА_2 до відповідача.

13 серпня 2020 року Запорізьким відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області ОСОБА_1 надано відповідь №03-18/3315, відповідно до якої зазначено: «… в справі ОСОБА_2 , відсутній оригінал акту розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) за встановленою формою та інші документи, необхідні для призначення Вам вищезазначеної щомісячної страхової виплати. Згідно наданих копій документів, які Ви додали до заяви, у Запорізького відділення немає підстав для призначення Вам страхових виплат. …».

08 вересня 2020 року позивачем подано до відповідача заяву про виплату щомісячної соціальної страхової допомоги з додатком документів, які на її думку вимагав відповідач при розгляді заяви від 05 серпня 20202 року.

16 вересня 2020 року Запорізьким відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області надано відповідь №03-18/3743. Відповідь містить підстави аналогічні викладеним у відповіді №03-18/3315.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-ХІV (далі - Закон №1105), основними завданнями Фонду та його робочих органів є: 1) реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату Працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; 2) надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; 3) профілактика нещасних випадків; 4) здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; 5) здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду; 6) аналіз, та прогнозування надходження коштів від сплати єдиного внеску.

Згідно з частиною 3 статті 8 Закону №1105 основні завдання Фонду реалізуються через робочі органи виконавчої дирекції Фонду, якими є її управління в АРК, областях, містах Києві та Севастополі. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої Дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №1105, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право у разі настання страхового випадку.

Належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Назване вище значить, що у разі наявності такої заборгованості, члени сім`ї особи, яка отримувала страхові виплати, або спадкоємець звертаються до Фонду соціального страхування для отримання належних сум.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є внутрішньо переміщена особа та перебував на обліку в Запорізькій області.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Частино 3 наведеної статті, також визначено, що право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» непрацездатні члени сім`ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи.

З наведених приписів вбачається, що дружина потерпілого, особа, яка перебувала на утриманні потерпілого, у разі його смерті має право на призначення страхових виплат. Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для призначення виплат, які можуть бути призначені за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів для існування навіть коли утриманець мав заробіток, одержував пенсію тощо.

Отже, ОСОБА_1 , як дружина померлого ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу, копія свідоцтва про право на спадщину за законом, та копії паспортів, як позивача так і її чоловіка, має право на одержання страхових виплат.

Згідно з статтею 44 Закону № 1105 Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України № 11 від 19 липня 2018 року, визначено, що Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Копія постанови на вимогу надається потерпілому або особам, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого.

На підставі статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", встановлено, що фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце:

1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку;

2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок;

3) вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку.

Відповідно до листів Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області № 03-18/3315 від 13 серпня 2020 року, №03-18/3743 від 16 вересня 2020 року зазначено, що на підставі даних Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду та наданих копій документів відповідно до Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються Тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 11 грудня 2014 року № 20 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за № 6/26451, в справі ОСОБА_2 , відсутній оригінал акту розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) за встановленою формою та інші документи, необхідні для призначення Вам вищезазначеної щомісячної страхової виплати.

Також, наведено загальний перелік необхідних документів у відповідності до Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, без визначення конкретних документів, яких не вистачає відповідачу для прийняття рішення, що в свою чергу позбавляє позивача визначитись з їх необхідним достатнім переліком.

Верховним Судом у постанові від 02 квітня 2019 року по справі №822/1878/18, визначено, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення Фондом соціального страхування конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання суб`єктом звернення вичерпного переліку документів на підтвердження права на соціальну допомогу прямо залежить від чіткого визначення Фондом соціального страхування недоліків у наданих позивачем документах, які контролюючий орган вважає достатніми для прийняття рішення про призначення такої соціальної допомоги. Вживання Фондом соціального страхування формулювання «…надати інші документи, необхідні для призначення щомісячної страхової виплати …»., без уточнення відповідного змісту, які саме документи маються на увазі, без наведення переліку документів, які Фонд соціального страхування вважає достатніми для прийняття позитивного рішення, призводить до ситуації невизначеності та необґрунтованого обмеження права ОСОБА_1 бути повідомленою про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до вимог норм чинного законодавства, а не будь-яких на власний розсуд.

Крім того, відповідачем визначено про подання заяви не за формою, яка затверджена наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України № 444 від 25 вересня 2018 року, в зв`язку з чим заява розглянута у відповідності до Закону України «Про звернення громадян». Але, вказана підстава визначена у відзиві на адміністративний позов і не повідомлена позивачу листами № 03-18/3315 від 13 серпня 2020 року, №03-18/3743 від 16 вересня 2020 року.

Тому, суд критично ставиться до таких листів-відповідей, оскільки віни не містять належної мотивації.

Щодо відсутності оригіналу акту розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) слід зазначити.

До зазначених правовідносин мають застосовуватися винятки Міжнародного суду ООН. Названі винятки передбачають, що документи, які видаються на окупованих територіях чи окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання тягне за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, необхідно звернути увагу на те, що практика Європейського суду з прав людини також підтверджує принцип визнання рішень окупаційної влади, якщо вони впливають на інтереси громадян. Зокрема, у справах "Лоізіду проти Туреччини", "Кіпр проти Туреччини" зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів окупаційної влади далеке від абсолютного, - для людей, які проживають на цій території, життя триває. Дії цієї влади, які стосуються сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами чи міжнародними організаціями, особливо судами, якщо вони позбавляють людей, які проживають на цій території, їхніх прав.

Отже, на думку суду, виконавча дирекція Фонду соціального страхування України у Запорізькій області повинна прийняти Акт судово-медичної експертизи, як належний, навіть якщо його видали й підписали органи окупаційної влади. Оскільки відмова приймати такий документ тягне за собою серйозні порушення прав, зокрема права заявника на соціальні виплати.

Таким чином, оскільки Запорізьким відділенням управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області неналежним чином розглянуті заяви позивача по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково, а саме визнати протиправними дії Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, в частині розгляду питання щодо виплати щомісячної соціальної допомоги ОСОБА_1 за заявами від 05 серпня 2020 року та 08 вересня 2020 року, зобов`язати Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 05 серпня 2020 року та 08 вересня 2020 року про призначення щомісячної соціальної допомоги у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-ХІV, Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року №11 з урахуванням мотивувальної частини цього рішення суду.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б в повному обсязі доводи позивача, а відтак, не довів правомірності вчинення дії стосовно розгляду заяв позивача про виплату щомісячної соціальної допомоги, а тому заявлені позивачем вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів, що позивач поніс інші витрати до суду не надано.

Керуючись статтями 132, 135, 139, 241, 244, 252, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, майдан Профспілок буд.5. ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, в частині розгляду питання щодо виплати щомісячної соціальної допомоги ОСОБА_1 за заявами від 05 серпня 2020 року та 08 вересня 2020 року.

Зобов`язати Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 05 серпня 2020 року та 08 вересня 2020 року про призначення щомісячної соціальної допомоги у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-ХІV, Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року №11 з урахуванням мотивувальної частини цього рішення суду.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 25 січня 2021 року.

Суддя Д.В. Татаринов