Справа № 640/30336/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 січня 2021 року м. Київ № 640/30336/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Держпродспоживслужби в м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 15.12.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання квитанції про доплату судового збору в розмірі 840,80 грн, уточнення позовних вимог, подання копії акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №4683-1 від 18 вересня 2020 року, копій доданих до позовної заяви матеріалів для відповідача.

Про прийняття ухвали про залишення позовної заяви без руху секретар судових засідань повідомив позивача телефонограмою. Одночасно секретарем повідомлено про неможливість надіслання ухвали суду поштою в зв"язку з відсутністю марок для відправлення поштової кореспонденції.

Зачитавши текст ухвали суду, представник позивача повідомив секретаря судових засідань про наявність акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 4683-1 від 18 вересня 2020 року на комп`ютерному диску, який додано до позовної заяви.

24.12.2020 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. При цьому, суд враховує пояснення позивачки, що копію ухвали про залишення позовної заяви без руху вона не отримувала, з текстом ухвали ознайомилася з Єдиного реєстру судових рішень.

Суд додатково звертає увагу, що не надіслання копії ухвали зумовлено відсутністю в Окружному адміністративному суді міста Києва коштів на відправлення кореспонденції та поштових марок, про що й повідомлено сторону під час телефоногhами.

Щодо прийняття судом ухвали про залишення позовної заяви без руху через тринадцять днів з дня її реєстрації, суд звертає увагу позивачки на наступне.

Згідно з інформацією про основні показники здійснення судочинства Окружного адміністративного суду міста Києва за 2020 рік, на розгляді у судді Бояринцевої М.А. перебувало 1376 справ і матеріалів. Середньомісячна кількість справ і матеріалів, що надходить до судді, складає 108, середньомісячна кількість справ і матеріалів, розглянутих суддею, складає 109.

Наведене вказує на неможливість прийняти та розглянути таку кількість справ та матеріалів протягом розумного строку.

Щодо тверджень позивачки про прояв судом надмірного формалізму, суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Разом з тим, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

В свою чергу, необхідність сплати судового збору в належному розмірі, подання копій доданих до позовної заяви матеріалів для відповідача та подання оскаржуваного акту індивідуальної дії не є проявом надмірного формалізму, а є вимогами процесуального закону, які є обов"язковими для виконання.

При цьому, статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Наведене свідчить, що норми процесуального закону підлягають виконанню всіма учасниками судового процесу.

Разом з тим, право відповідача на отримання документів, якими обгрунтовано позовні вимоги з метою надання відзиву також гарантовано Кодексом адміністративного судочинства України.

З приводу посилання позивача на положення частини дев"ятої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи, суд зазначає наступне. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними, судом до уваги не приймаються, оскільки наведені положення даної норми не виключають обов"язок позивача додати до позовної заяви копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, визначений частиною першою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Виключенням з даного обов"язку визначено частину другу статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з поданої позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви, на виконання ухвали суду позивачем уточнено позовні вимоги, в яких позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві щодо проведення перевірки суб"єкта господарювання ТОВ "Рада 2" на предмет дотримання законодавства про захист прав споживачів, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про порушення законодавства про захист прав споживачів від 23.06.2020;

зобов"язати Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві провести належним чином перевірку обставин, викладених ОСОБА_1 у заяві про порушення законодавства про захист прав споживачів від 23.06.2020 у тому числі, але не обмежуючись, за фізичним розташуванням будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві 10 000 грн на користь ОСОБА_1 завданої моральної шкоди.

Враховуючи уточнені позовні вимоги, судом визнається необов"язковість подання позивачем акту перевірки.

При цьому, суд бере до уваги твердження позивача про звільнення від сплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір", враховуючи правову позицію викладену, зокрема, в ухвалах Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 18.07.2019 у справі № 640/690/19, від 12.07.2019 у справі № 826/6233/15, від 02.05.2019 у справі № 9901/167/19 (П/9901/167/19), відповідно до якої зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

Разом з тим, Великою Палатою Верховного Суду з даного питання сформовано іншу позицію.

Так, в ухвалі від 27.04.2020 у справі № 9901/19/20, в межах якої в тому числі заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, зазначено наступне: "Із предмету спору, який сформулювала позивачка, принаймні за його зовнішнім вираженням (ознаками), можна побачити, що ці вимоги не охоплюються (не підпадають) під поняття об`єкта справляння судового збору, який позивачка не повинна платити з підстави передбаченої пунктом 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI, оскільки не мають під собою підстав, з огляду на які ці вимоги належить відносити до спорів про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду".

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 9901/613/18, в межах якої в тому числі заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, зазначено наступне: "Посилання скаржниці на пункт 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI, який передбачає, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою чи службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, не є підставою для звільнення її від сплати судового збору, оскільки Закон № 3674-VI не містить положень, які виключають заявлені в цій справі вимоги з об`єктів справляння судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції".

З урахуванням наведеної позиції Великої Палати Верховного Суду та враховуючи предмет даного спору, судом вказано про необхідність сплати судового збору за вимогу майнового характеру, проте позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн не сплачено.

Разом з тим, на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачка вказала, що є особою пенсійного віку з лімітованим пенсійним бюджетом.

Проте, доказів на підтвердження даних обставин позивачем не надано.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, позивачка наділена правом звернутися до суду з відповідним клопотанням про звільнення від сплати судового збору з наданням відповідних доказів на підтвердження рівня майнового стану.

За таких обставин, позивачці необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання копій доданих до позовної заяви документів для відповідача, документу про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн або клопотання про звільнення від сплати судового збору з наданням відповідних доказів на підтвердження рівня майнового стану.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин, суд продовжує строк для виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 121, 169, 243 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк для виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

2. Встановити позивачу строк до десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

4. Повідомити, що в зв"язку з відсутністю в Окружному адміністративному суді міста Києва коштів на відправлення кореспонденції та поштових марок, надіслання процесуальних документів суду буде здійснено на електронну адресу учасників справи або шляхом надсилання телефонограмою.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.А. Бояринцева