Справа № 200/12026/20-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 р. Справа№200/12026/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності в нездійсненні розрахунку і несплаті сум індексації щомісячних страхових виплат за весь період перебування на обліку в Фонді соціального страхування, зобов`язання нарахувати та сплатити індексацію щомісячних страхових виплат за весь період перебування на обліку у фонді з визначенням в якості базових місяців, в яких відбулось підвищення страхових виплат, а також індексацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за весь час несплати по день фактичної сплати нарахованих сум індексації щомісячних страхових виплат.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору - задоволено, відстрочено позивачу сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок до ухвалення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня винесення даної ухвали, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без його участі - задоволено. Витребувано у Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відомості про нарахування та виплату суми індексації доходів позивачу.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку відповідача та отримує щомісячні страхові виплати. На звернення з питань нарахування сум індексації страхових виплат відповідачем надано відповідь листом, відповідно до якого індексацію не нараховано, оскільки позивач не звертався до Фонду із відповідною вимогою. Бездіяльність щодо нездійснення розрахунку та невиплати сум індексації щомісячних страхових виплат за весь період перебування протиправною, просив задовольнити позов у повному обсязі.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що постановою органу Фонду №40 від 07.11.2001 року позивач з 25.10.2001 року перебуває на обліку у відділенні Фонду, куди надавав відомості про місце роботи. Інформація щодо проведення роботодавцем індексації заробітної плати ні позивачем, ні роботавцем на адресу Фонду не було надано. 01.09.2017 року позивач звернувся до Бахмутського міського відділення із заявою про проведення індексації щомісячних страхових виплат, яку було розглянуто. Індексацію за вересень, жовтень 2017 року відповідачем не проведено. Крім того, зазначив, що враховуючи положення Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII з жовтня 2017 року відділення припинило проведення індексації щомісячної страхової виплати потерпілим на виробництві. З 11 жовтня 2017 року індексації суми страхової виплати здійснюється одночасно з перерахуванням щомісячної страхової виплати щорічно у березні. Враховуючи зазначене, відділенням здійснювався перерахунок щомісячних страхових виплат позивача.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 21 червня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_1 ) є отримувачем страхових виплат. (а.с. 7-9)

Відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області () є юридичною особою, має самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Відповідно до довідки Обласної МСЕК м. Донецьк серії 2-18 АВ №078466 від 25.10.2001 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 35% з 06.08.2001 року безстроково, що не є спірним між сторонами. (а.с. 14)

Відповідно до довідки Обласної МСЕК м. Донецьк серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності з 25.10.2001 року безстроково. (а.с. 15)

Постановою Артемівського міського відділення ФССНВ від 07.11.2001 року №40 призначено щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 06.08.2001 року.

Відповідно до відомостей вкладиша до трудової книжки (серії НОМЕР_4 від 01.03.2000 року) 31.08.2017 року позивача звільнено за власним бажанням з ТОВ «Керамресурс».

01.09.2017 року позивач звернувся до Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про проведення індексації щомісячної страхової виплати.

08.10.2020 року позивач звернувся до Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про надання відомостей про нарахування та виплату індексації страхових виплат, та про нарахування і сплату сум індексації щомісячних страхових виплат за весь період перебування на обліку у фонді соціального страхування, а також про сплату компенсації втрати частини доходів за несвоєчасну виплату сум індексації. (а.с. 10)

26.10.2020 року Бахмутським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області надано відповідь листом №18.03.1/4271, відповідно до якого позивач за весь час перебування на обліку в управлінні із заявою та пакетом документів, необхідним для проведення вірного розрахунку сум індексації страхових виплат. Крім того, позивача повідомлено, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIIІ було внесено ряд змін до законодавчих актів України, в тому числі до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно яких щомісячна страхова виплата індексації не підлягає. Додатково повідомлено, що для проведення індексації сум щомісячних страхових виплат позивачу необхідно особисто звернутись до Бахмутського міського відділення. (а.с. 11)

Отже, судом встановлено, що позивачу не здійснюється нарахування та виплати індексація щомісячних страхових виплат. Вказані фактичні обставини не є спірними між сторонами, позивачем в позові не наведено не визначено зауважень щодо правомірності припинення виплати розрахованої індексації з 01.10.2017 року включно.

Тобто, спірним питанням є правомірність не проведення нарахування та виплати позивачу індексації щомісячної страхової виплати з 06.08.2001 року, протиправності визначення базовим місяцем місяця підвищення пенсії під час проведення нарахування та виплати індексації до 30.09.2017 року включно.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV.

Пункт 18 статті 34 вказаного Закону в редакції, чинній до 01.01.2015 року та пункт 15 статті 42 Закон № 1105-XIV, в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року N 77-VIII, чинній з 01.01.2015 до 11.10.2017 року, передбачав, що індексація суми страхової виплати провадиться відповідно до законодавства. Редакція пункту 15 статті 42 Закону № 1105-XIV в редакції, чинній з 11.10.2017 року передбачала, що індексація суми страхової виплати проводиться відповідно до частини другої статті 37 цього Закону. Згідно з ч. 2 статті 37 Закону № 1105-XIV перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначались Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ (надалі Закон № 1282-ХІІ).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування тощо.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації. Наведений поріг індексації в редакції Закону, чинній до 01.07.2002 року визначався на рівні 105%, в редакції закону, чинній з 01.07.2002 року - на рівні 101%.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Статтею 5 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, законодавством передбачений обов`язок відповідача здійснювати індексацію щомісячної страхової виплати. При цьому доводи відповідача про те, що для здійснення індексації застрахована особа повинна надавати певні відомості, суд вважає необґрунтованими оскільки ані положеннями Закону № 1105-XIV в редакції, чинній до 11.10.2017 року, ані положеннями Закону № 1282-ХІІ, у відповідних редакціях, передумовою проведення індексації не визначено надання особою, що отримує щомісячні страхові виплати будь-яких документів чи відомостей.

Крім того, згідно зі статтею 8 Закону № 1282-ХІІ перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право особи на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами державної влади. Отже, обов`язок здійснення індексації страхової виплати покладений на відповідача і не перебуває під умовою здійснення застрахованою особою певних активних дій, зокрема надання відомостей про інші отримані доходи в період отримання страхових виплат.

Водночас, слід зазначити, що пунктом 9 Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою КМУ № 663 від 07.05.1998 року, що втратила чинність на підставі Постанови КМУ N 1078 від 17.07.2003 року, визначено, що працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії провадиться після індексації суми оплати праці на підставі довідки підприємства, установи, організації, де працює пенсіонер, в якій зазначається розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексована її сума і сума індексації. В усіх випадках загальний доход працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати трикратну величину вартості межі малозабезпеченості. Підприємства, установи та організації зобов`язані у місячний термін після офіційного опублікування індексу споживчих цін подавати в орган, який призначає і виплачує пенсію, інформацію про розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексовану її суму та суму індексації. У разі звільнення пенсіонера з роботи власником або уповноваженим ним органом подається відповідна довідка в орган, який призначає і виплачує пенсію, для проведення індексації пенсії згідно з цим Порядком. При цьому розмір пенсії для виплати після звільнення з роботи визначається відповідно до цього Порядку без урахування індексації заробітної плати виходячи із величини індексу споживчих цін за період роботи.

Абзацом 5 пункту 10 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року визначено, що працюючому потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в першу чергу індексується сума оплати праці. Підприємства, установи та організації зобов`язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань інформацію про розмір оплати праці працюючого потерпілого, проіндексовану її суму та суму індексації. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на підставі поданої інформації здійснюють перерахунок сум індексації щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Якщо особа, зазначена в цьому абзаці, отримує пенсію, вона індексується в останню чергу. Загальний дохід цієї особи, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Отже, в силу наведених положень, індексація щомісячних страхових виплат здійснюється після проведення індексації оплати праці.

З трудової книжки позивача, копія якої наявна в матеріалах справи вбачається, що позивач був працюючою особою до 31.08.2017 року включно, отже в зазначений період щомісячні страхові виплати підлягали індексації після проведення індексації суми оплати праці позивача. В матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про проведення індексації заробітної плати позивача в період до 31.08.2017 року, та документи, які б свідчили про здійснення відповідачем дій спрямованих на встановлення зазначеної обставини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із врахуванням положень ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач має довести відсутність підстав для проведення індексації щомісячної страхової виплати позивача, зокрема, проведення індексації доходу у вигляді оплати праці позивача , у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Ненадання відповідачем будь-яких доказів цієї обставини є підставою висновку суду про не доведення відповідачем правомірності нездійснення індексації страхових виплат позивача та обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виразилася у не проведенні нарахування та виплати індексації щомісячної суми страхових виплат в період з 06.08.2001 по 31.08.2017 року та зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації за наведений період.

З матеріалів справи судом встановлено, що в період після звільнення позивача - з 31.08.2017 року відповідачем також не здійснено нарахування та виплату індексації щомісячних страхових виплат.

Після звільнення позивача при індексації щомісячної страхової виплати слід здійснювати згідно абзаців 1, 3 пункту 10 Порядку № 1078, відповідно до яких у разі коли потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання одночасно із щомісячною грошовою сумою, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, виплачується пенсія, в першу чергу індексується щомісячна грошова сума. Індексація пенсій у випадках, зазначених у першому і другому абзацах цього пункту, провадиться органами Пенсійного фонду на підставі довідок відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, в яких зазначається сума призначеної страхової виплати, проіндексована її сума і сума індексації.

Отже, в період після звільнення індексація щомісячних страхових внесків проводиться в першу чергу, що свідчить про безпідставність доводів відповідача про неможливість проведення індексації страхових виплат за відсутності відомостей про суми виплаченої пенсії та періоди її підвищення.

Враховуючи наведене та висновки суду про безумовність обов`язку відповідача щодо проведення індексації щомісячних страхових виплат, незалежність проведення індексації від надання позивачем будь-яких документів суд дійшов висновку про протиправність допущеної відповідачем бездіяльності через не нарахування та невиплати відповідачем індексації за період після звільнення позивача до 30.09.2017 року включно.

Враховуючи зазначені обставини позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача в не нарахуванні та не виплаті індексації щомісячних страхових виплат за період з 06.08.2001 року та зобов`язання відповідача здійснити такі нарахування та виплати на користь позивача з урахуванням фактично виплачених сум підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат суд виходив із наступного.

Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року N 2050-III у статті 1 встановлює, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тобто, зі змістом вказаної норми виходить, що обов`язковою умовою для компенсації втрати частини доходів є факт нарахування вказаного доходу та його несвоєчасної виплати.

Враховуючи встановлення судом не нарахування та невиплату доходу у вигляді індексації страхової виплати в період з 06.08.2001 по 30.09.2017 року суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат за весь час несплати по день фактичної сплати нарахованих сум індексації щомісячних страхових виплат є передчасними, тому правові підстави для їх задоволення відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 року у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 року у справі №140/1547/19 та від 16.04.2020 № 200/11292/19-а, що підлягає застосуванню судом першої інстанції за вказівкою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд при прийнятті рішення враховує більш пізню позицію Верховного Суду України.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації щомісячних страхових виплат за період з 08.11.2001 року, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію щомісячних страхових виплат позивачу з 08.11.2001 року з урахуванням фактично виплачених сум без врахування розміру пенсії та визначенням у якості базових місяців, в яких відбулося підвищення пенсійних виплат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини третьої статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 133 КАС якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до положень частини восьмої статті 139 КАС у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 08.11.2001 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) індексацію щомісячних страхових виплат позивачу з 06.08.2001 року з урахуванням фактично виплачених сум без врахування розміру пенсії та визначенням у якості базових місяців, в яких відбулося підвищення пенсійних виплат.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5, ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь Державного бюджету України.

Рішення прийнято, складено в повному обсязі та підписано в нарадчій кімнаті 25 січня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова