Справа № 320/4046/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року справа №320/4046/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області щодо ненадання публічної інформації за запитом від 18.04.2020;

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;

- зобов`язати Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області розглянути запит від 18.04.2020 про надання інформації щодо наявності на території м. Обухів вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування;

- визнати вчинення порушення відповідачем щодо позивачки частини першої статті 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка повідомила, що вона звернулась до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, однак протягом встановленого законом строку відповідач запитувану інформацію не надав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та витребувано від сторін докази по справі.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Направив до суду витребувані докази та повідомив, що ним було отримано лише ухвалу суду про відкриття провадження у справі без копії позовної заяви з додатком, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 12 частини дев`ятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

- у разі розгляду справи за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень - повідомлення про наявні в суді матеріали, які підлягають врученню суб`єкту владних повноважень як стороні, та про можливість їх отримання лише безпосередньо у суді.

Керуючись цією нормою та враховуючи, що справа розглядається за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень, наявні в суді матеріали, які підлягають врученню суб`єкту владних повноважень як стороні, можливо отримати лише безпосередньо у суді.

При цьому суд вважає за доцільне повідомити відповідачу про відсутність у Київського окружного адміністративного суду можливості направлення копій позовних заяв з додатками, а також процесуальних документів учасникам процесу засобами поштового зв`язку через відсутність коштів на оплату послуг відправлення поштової кореспонденції, що підтверджується довідкою суду від 27.10.2020. У зв`язку з цим судом використовуються альтернативні засоби повідомлення учасників процесу про відкриті провадження та судові засідання та направлення процесуальних документів (електронною поштою, телефонограмами тощо).

Крім того, станом на сьогодні ПАТ «Укртелеком» обмежує швидкість каналів зв`язку для місцевих та апеляційних судів, у зв`язку з неможливістю Державного підприємства «Інформаційні судові системи» розрахуватися з боргами перед ПАТ «Укртелеком», як провайдером послуг Інтернет-зв`язку, про що, зокрема, зазначено на веб-сайті Державної судової адміністрації України (https://dsa.court.gov.ua/dsa/pres-centr/news/1016245/?fbclid=Iw AR2St-PJfrSmLIlZBOXo9zCDtWcSBNReX6FpeGDmmnyAjFuD0_x7TfzT87E).

Обмежена швидкість зв`язку негативно впливає на функціонування Електронного суду, електронної пошти, проведення судових засідань в режимі відеоконференцій, відправку судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, своєчасне надсилання судових повісток в електронному вигляді тощо.

Наведені обставини унеможливлюють також направлення судом учасникам процесу відсканованих копій матеріалів судових справ.

Таким чином, отримати наявні в суді матеріали, які підлягають врученню суб`єкту владних повноважень як стороні, було можливо лише безпосередньо у суді.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 15.07.1998 (а.с.32).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 18.04.2020 звернулась із запитом до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, в якому просила надати інформацію щодо наявності на території м. Обухів вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування.

Неотримання позивачкою відповіді на цей запит стало підставою для звернення до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно із ст. 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Частиною 1 статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Щодо не суб`єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, а у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Суд зазначає, що запит на отримання публічної інформації відповідачем отримано 22.04.2020, що підтверджується журналом реєстрації вхідної кореспонденції (а.с.39).

Відповідач стверджує, що за результатом розгляду запиту ним була складена відповідь на запит № 62 від 24.04.2020, яка направлена ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підтвердження чого відповідачем до суду надано копію сторінки з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, де зазначено номер відповіді, дата, кореспондент, короткий зміст та відмітка про виконання (а.с.38).

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 зазначено, зокрема, що розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» від 04 жовтня 2001 року № 2759-III передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, у абзаці 3 вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Аналізуючи вказані норми, суд робить висновок, що належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень відповіді на запит позивача є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Натомість копія з журналу реєстрації вихідної кореспонденції не може вважатися допустимим доказом відправлення відповіді, оскільки журнал реєстрації вихідної кореспонденції лише фіксує внесені дані відповідачем про «можливе відправлення», але не доводить цього.

Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює надані відповідачем докази надіслання відповіді на запит позивачу, оскільки вони не підтверджують факт направлення та отримання вказаної відповіді позивачем, а є лише фактом фіксування наявності відповіді в установі.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на запит та недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію підлягають задоволенню.

Водночас, вимоги позивачки про зобов`язання Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області розглянути запит від 18.04.2020 не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи свідчать, що такий запит був розглянутий відповідачем шляхом складання листа від 24.04.2020 № 62, однак який не був направлений позивачці.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача направити позивачці відповідь на її запит про надання публічної інформації від 18.04.2020.

Щодо вимоги позивачки про визнання вчинення відповідачем порушення частини першої статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої та другої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Позивачкою не наведено норму закону, якою передбачена можливість застосування такого способу захисту порушеного права як визнання вчинення відповідачем порушення частини першої статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не доведено, що такий спосіб забезпечує ефективний захист, тобто відновлює її порушене право, як того вимагають статті 5 та 245 КАС України.

Суд зауважує, що у даному випадку ефективним та достатнім способом захисту прав та інтересів позивачки є визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, який повністю відновлює порушене право позивачки.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача судових витрат, здійснених у зв`язку з направленням запиту на отримання публічної інформації відповідачу, у розмірі 17,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Аналізуючи вказані норми, суд робить висновок, що витрати, здійснені у зв`язку з направленням запиту на отримання публічної інформації, безпосередньо не пов`язані з розглядом справи, оскільки виникли до спірних правовідносин, а тому не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись статтями 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області щодо ненадання ОСОБА_1 відповіді на її запит про отримання публічної інформації від 18.04.2020.

3. Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку для надання ОСОБА_1 відповіді на її запит про отримання публічної інформації від 18.04.2020.

4. Зобов`язати Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області направити ОСОБА_1 відповідь на її запит про надання публічної інформації від 18.04.2020.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.