Справа № 324/300/20
Суддя: Каретник Ю. М.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 324/300/20
Провадження № 2-а/324/3/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Мінєєва Антона Андрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора роти №1, 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області серія ЕАК №2138107 від 21 лютого 2020 року, якою його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог він зазначив, що постановою інспектора роти 1, 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області серії ЕАК №2138107 від 21 лютого 2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 21 лютого 2020 року о 09:35:01 в м.Харків по вул.Шевченка,372, керуючи транспортним засобом Nissan X-Trail, номерний знак НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, чим порушив вимоги п.8.5.1. ПДР України. Позивач вважає, що постанова ЕАК №2138107 від 21 лютого 2020 року є незаконною тому, що при розгляді справи патрульним поліції Мінєєвим А.А. було допущено ряд грубих порушень, зокрема, він не представився, не повідомив про розгляд справи, не оголосив постанову по справі про адміністративне правопорушення. Також позивачу не були повністю зачитані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Патрульний поліції Мінєєв А.А. вилучив водійське посвідчення ОСОБА_1 та мовчки почав складати постанову про адміністративне правопорушення, після чого видав останньому копію постанови ЕАК №2138107 від 21 лютого 2020 року та сказав поставити підпис. На прохання ОСОБА_1 надати будь-які докази, що засвідчують факт скоєння правопорушення саме ним, патрульний поліції Мінєєв А.А. надати їх не зміг. Було надано відеозапис, на якому рухався автомобіль, ідентичний автомобілю ОСОБА_1 . Номерні знаки на даному автомобілі не проглядались. На твердження ОСОБА_1 , що автомобіль на даному відеозаписі не його, Мінєєв А.А. відповів у грубій формі.

У судове засідання 12 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, але надав письмову заяву, в якій він підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх, а також судове засідання просив провести без його участі та без технічної фіксації.

Відповідач Мінєєв А.А. , будучи належним чином завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду даної справи, у судове засідання не з`явився, але звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим підстав для відкладення розгляду справи не вбачається й суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відсутність хоча б однієї з наведених ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

Ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст.222 КУпАП віднесено розгляд справ, передбачених, зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх посадових обов`язків, передбачених законом.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти 1, 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області серії ЕАК №2138107 від 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена 21 лютого 2020 року, а позивач звернувся до суду 02 березня 2020 року, то встановлений ч.2 ст.286 КАС України десятиденний строк звернення до суду ним порушено не було.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до 8.5.1. ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №177/525/17 від 08.07.2020 відхилив доводи скаржника (Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції) про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем (правопорушником) не заперечується, оскільки уважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, інших належних та допустимих доказів відповідачем надано до суду не було.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, надані суду матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу із числа зазначених у ст.251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення саме позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а сам позивач цей факт заперечує.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Суд враховує посилання позивача на те, що він не вчиняв зазначене у постанові правопорушення, а також бере до уваги той факт, що відповідачем не було надано до суду жодного доказу на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАК №2138107 від 21 лютого 2020 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4-9, 14-15, 72-79, 139, 229, 241-246, 257-262, 268-271, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Мінєєва Антона Андрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Мінєєва Антона Андрійовича серії ЕАК №2138107 від 21 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Каретник Ю. М.