Справа № 380/9784/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9784/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та стягнення індексації грошового забезпечення, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.11.2019 не з базовими місяцями січень 2008 та березень 2018;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.11.2019 обраховану згідно висновку експерта з базовими місяцями січень 2008 та березень 2018 у сумі 141 168,55 грн;

-стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 1961,30 грн сплачені за проведення судово-економічної експертизи.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі №380/4722/20 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 30.06.2016, 01.01.2017 по 30.11.2018, 01.01.2019 по 28.02.2019 та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.06.2016, 01.01.2017 по 30.11.2018, 01.01.2019 по 28.02.2019. Водночас, позивач наголосив, що відповідно до висновку судово-економічної експертизи така сума із врахуванням вже виплачених сум (2 172,70 грн. та нарахованої 03.09.2020 р. згідно рішення суду - 1517,23 грн., повинна становити 141 165,55 грн. Вважаючи, що відповідач при обчисленні індексації грошового забезпечення безпідставно застосував інші базові місяці ніж ті, які визначені законодавством, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою суду від 06.11.2020 відкрито прощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. 10796 ел. Від 27.11.2020). Відповідач заперечив щодо позовних вимог та зазначив, що починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець. Наведене підтверджується роз`ясненнями Мінсоцполітики, наданими Департаменту фінансів Міністерства оборони України листом від 08.08.2017 доку № 78/о/66-17, роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 16.07.2015 року № 10685/0/14-15/10, від 09.06.2016 року № 252/10/136/16. від 08.08.2017року № 13700 та від 08.08.2017року № 78/0/66-17. Отже, для проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (Офіційний вісник України, 2003 № 29, ст. 1471).Враховуючи наведене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

У відповіді на відзив, поданою позивачем 04.12.2020, позивач зазначив, що оскільки підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008 і до 31.03.2018 не відбувалося, відтак саме зазначені місяці слід вважати базовими при проведенні індексації. Позивач також вважає помилковим покликання відповідача на абз.2 п.3 Постанови Кабінету Міністрів №1013, оскільки така не має стосунку до правових відносин позивача та відповідача, а стосується працівників, яким змінено оплату праці на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів, визначену Постановою Кабінету Міністрів України №1298 від 30.08.2002.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_2 до 15.11.2019 походив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №253 від 15.11.2019 припинено контракт по проходження громадянином України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , який здав справи і обов`язки за посадою командира 1-го автомобільного взводу автомобільної роти та звільненого відповідно до підпункту б п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, з військової служби наказом командувача НГУ від 08.11.2019 203 о/с у запас.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі №380/4722/20 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 30.06.2016, 01.01.2017 по 30.11.2018, 01.01.2019 по 28.02.2019 та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.06.2016, 01.01.2017 по 30.11.2018, 01.01.2019 по 28.02.2019.

03.09.2020 ОСОБА_1 перераховано військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України 1517,23 грн індексації грошового забезпечення згідно з Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі №380/4722/20.

Відповідно до Розрахунку виплати індексації відповідно до Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 у справі №380/4722/20 нараховано індексацію за липень 2016 листопад 2016 по 59,45 грн., за грудень 2016 134,40 грн., за січень-лютий 2017 по 134,40 грн., за березень-квітень по 200 грн., за травень 2017 -210,5 грн., за червень-липень 2017 по 279,54 грн., за грудень 2017 - 56,38 грн., за січень-лютий 2018 по 56,38 грн., за грудень 2018 - 71,08 грн., за січень-лютий 2019 по 71,08 грн., за березень-червень 2019 по 134,47 грн., за липень-жовтень 2019 по 206,72 грн., за листопад 2019 103, 36 грн.

Позивач не погодився з таким нарахуванням, вважаючи неправомірним встановлення базового місяця січень 2016, вважаючи , що базовим місяцем при нарахуванні індексації має бути лютий 2008 та березень 2018.

Ухвалюючи рішення у цій справі суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-XII).

Частинами 1-4 статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

При цьому, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Абзацом 2 частини 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно з статтею 2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина; індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації визначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році - 103 відсотка, у 2017 році -103 відсотка, у 2018 році -103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Аналізуючи зазначені норми, суд дійшов висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Водночас, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови № 1294.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема до 01.03.2018), що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.

Суд встановив, що за 2016-2019 позивачу нарахування індексації здійснювалось неправильно та призвело до нарахування індексації грошового забезпечення у занижених розмірах, оскільки при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу невірно було встановлено базовий місяць.

З наданого розрахунку індексації встановлено, що позивачу виплачувалася індексація, починаючи з липня 2016, без зазначення базового місяця, який при цьому нарахуванні індексації брався до уваги відповідачем.

Судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що підвищення грошового доходу позивача у січні 2016 року перевищило суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу та яка мала нараховуватися із базового місяця січень 2008 року.

Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

У такому порядку нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовців, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Таким чином, з березня 2018 року при виплаті індексації грошового забезпечення базовим місяцем є березень 2018 року. В решті періоду базовий місяць повинен був залишатись незмінним, а саме: січень 2008 року.

Щодо покликання відповідача на абзац 2 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1013, що індексація заробітної плати, обчислення індексації споживчих цін починається з 1 січня 2016 року, то суд не погоджується з таким, з огляду на те, що означена норма стосується працівників, яким змінено оплату праці на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів, визначену Постановою КМУ від 30.08.2002 № 1298 і стосується окремих галузей бюджетної сфери, зокрема, закладів культури, охорони здоров`я, художньої та артистичної сфери, центрів фізичної культури і спорту, педагогічних працівників, яким з 1 грудня 2015 року змінено штатні розписи посадових окладів. Водночас до Постанов Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, та від 30.08.2017 № 704, якими визначено посадові оклади та оклади за військовим званням, зміни не вносилися, тому Постанова № 1013 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Суд зазначає, що не нарахування та невиплата відповідачем індексації грошового забезпечення у відповідних розмірах є протиправним обмеженням конституційних прав позивача та порушенням вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку № 1078.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 (справа № 240/4911/18), від 07.08.2019 (справа №825/694/17), від 23.10.2019 (справа №825/1832/17), яку суд враховую при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, для ефективного захисту прав позивача суд зобов`язує відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 15.11.2019 з базовими місяцями лютий 2008року та березень 2018.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача визначеної позивачем суми індексації у розмірі 141 168,55 грн., то суд зазначає, що така задоволенню не підлягає з огляду на те, що розрахунки суми індексації здійснені позивачем самостійно. При цьому, позивач не володіє спеціальними знаннями у сфері фінансів та бухгалтерського обліку, з огляду на що суд не може взяти до уваги вказані розрахунки, тому позовні вимоги у частині стягнення конкретно визначеної суми 141 168,55 грн., яка відповідачем не нарахована, задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з проведенням судово-економічної експертизи №3518 від 28.05.2020 в розмірі 1961,30 грн., то суд зазначає таке.

У даній справі суд не оцінював висновок експерта як доказ, оскільки дійшов висновку про передчасність вимог позивача про стягнення з відповідача конкретних сум коштів. За таких обставин витрати представника позивача на проведення судово-економічної експертизи покладаються на нього. Сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат.

Щодо судового збору, то оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.15 Закону України Про судовий збір, такий відповідно до ст.139 КАС України, стягненню на користь позивача не підлягає.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неповного нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з базовим місяцем січень 2016.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 15.11.2019 з базовими місяцями лютий 2008 року та березень 2018.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 15.11.2019 у сумі 141 168,55 грн. - відмовити.

Судовий збір стягувати не належить.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Гулкевич І.З.