Справа № 240/16881/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Житомир справа № 240/16881/20

категорія 111030700

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області від 14.09.2020 №335-р про виконання процедури анулювання дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 1900172 від 01.07.2019 терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, адреса місця торгівлі - АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заявлених позовних вимог фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначив, що оскаржуваним розпорядженням Головного управління ДПС у Житомирській області від 14.09.2020 №335-р анульовано видану йому ліцензію від 01.07.2019 №1900172 на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з несплатою чергового платежу протягом 30 календарних днів від моменту призупинення дії ліцензії. Разом з тим, позивач вказує, що 03 грудня 2019 року на підставі платіжного доручення від 03.12.2019 №87, яке було проведено банком 03.12.2019, ним була сплачена щорічна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900172 на 2020 рік в розмірі 2000,00 гривень. При цьому наголошує, що вказана плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним була перерахована ним на діючий станом на 03.12.2019 казначейський рахунок ( НОМЕР_1 ) для сплати відповідної плати. Таким чином, позивач вважає, що ним виконано обов`язок щодо повної та своєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на 2020 рік, а відтак у Головного управління ДПС у Житомирській області були відсутні визначені в статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" правові підстави для анулювання його ліцензії від 01.07.2019 №1900172 на право роздрібної торгівлі пальним.

Крім того, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначив, що згідно з статтею 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" анулюванню ліцензії передує процедура її призупинення, про що органом, який видав ліцензію, складається відповідне письмове розпорядження, і лише у випадку несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії контролюючий орган приймає рішення про анулювання ліцензії. Разом з тим, позивач стверджує, що розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області про зупинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900172 він не отримував, що позбавило його можливості надати контролюючому органу докази сплати чергового платежу за ліцензію, а також виключало можливість прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження від 14.09.2020 №335-р.

Ухвалою від 06 жовтня 2020 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без руху, а позивачу надано десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

18 листопада 2020 року до суду на виконання вимог ухвали від 06.10.2020 надійшло клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 20 листопада 2020 року відкрито провадження у справі №240/16881/20 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

15 грудня 2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Агрументуючи таку позицію відповідач зазначив, що станом на 02.07.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не надав до Головного управління ДПС у Житомирській області заяви про внесення чергового платежу по ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900172 та копії платіжного документа з відміткою банку про сплату коштів до місцевого бюджету за місцем здійснення діяльності. У зв`язку з цим, на підставі службової записки від 01.07.2020 №624/06-30-32-02-11 Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області винесено розпорядження від 02.07.2020 №231-р щодо виконання процедури зупинення дії ліцензії від 01.07.2019 №1900172 через несплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 чергового платежу. При цьому відповідач вказав, що вказане розпорядження 03 липня 2020 року було направлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , однак з незалежних від контролюючого органу причин відправлення не було вручено позивачу. В подальшому, враховуючи що позивачем протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії не було сплачено чергового платежу, Головне управлінням ДПС у Житомирській області прийняло оскаружуване розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області від 14.09.2020 №335-р про виконання процедури анулювання дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 1900172 від 01.07.2019. З огляду на зазначене, відповідач вважає, що приймаючи розпорядження від 14.09.2020 №335-р, управління діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені статтею 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 а повному обсязі (а.с.36-37).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) є фізичною особою-підприємцем, одним із видів діяльності якого, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30) (а.с.21-22).

З метою здійснення вказаного виду діяльності, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 отримав в Головному управлінні ДФС у Житомирській області ліцензію від 01.07.2019 №1900172 на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23-24).

Під час здійснення контролю за дотримання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 вимог Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" щодо сплати річної плати за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, Головним управлінням ДПС у Житомирській області на підставі службової записки від 01.07.2020 №624/06-30-32-02-11 було встановлено, що позивачем не сплачено черговий платіж за ліцензію від 01.07.2019 №1900172 на право роздрібної торгівлі пальним за 2020 рік.

При цьому, з пояснень Головного управління ДПС у Житомирській області, зазначених ним у відзиві на позовну заяву, вбачається, що висновок про несплату фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 чергового платежу за ліцензію від 01.07.2019 №1900172 на право роздрібної торгівлі пальним за 2020 рік був зроблений через те, що станом на 02.07.2020 позивач не надав до управління заяви про внесення чергового платежу по ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900172 та копії платіжного документа з відміткою банку про сплату коштів до місцевого бюджету за місцем здійснення діяльності.

У зв`язку з цим, Головне управління ДПС у Житомирській області прийняло розпорядження від 02.07.2020 №231-р "Про зупинення дії ліцензії", пунктом 1.1 якого Управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів було зобов`язано забезпечити у порядку, передбаченому чинним законодавством, виконання процедури призупинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900172, виданої суб`єкту господарювання - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , у зв`язку з несплатою ним чергового платежу за ліцензію (а.с.39).

В подальшому, відповідно до статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" та на підставі доповідної записки від 14.09.2020 №987/06-30-32-02-12, Головне управління ДПС у Житомирській області прийняло розпорядження від 14.09.2020 №335-р "Про анулювання дії ліцензії", пунктом 1.1 якого Управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів було зобов`язано забезпечити у порядку, передбаченому чинним законодавством, виконання процедури анулювання дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900172, виданої суб`єкту господарювання - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , у зв`язку з несплатою ним чергового платежу протягом 30 календарних днів від моменту призупинення дії ліцензії (а.с.41).

Прийняття Головним управління ДПС у Житомирській області вищезазначеного розпорядження від 14.09.2020 №335-р стало підставою для звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, визначені Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі - Закон №481/95-ВР).

Законом України від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набрали чинності з 01 липня 2019 року.

За визначенням, зазначеним у частині 1 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля пальним - це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки.

Статтею 16 Закону №481/95-ВР визначено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на роздрібну торгівлю пальним / на зберігання пального.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 (далі - Положення №227), основними завданнями Державної податкової служби України є: реалізація державної податкової політики, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Підпунктом 27 пункту 4 Положення №227 передбачено, що Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.

Відповідно до пункту 7 Положення №227 Державна податкова служба України здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Таким чином, органом, який видає ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та відповідно й здійснює контроль за дотриманням норм Закону №481/95-ВР, в тому числі й щодо сплати річної плати за ліцензію, є Державна податкова служба України та її територіальні органи.

Порядок здійснення імпорту, експорту, оптової та роздрібної торгівлі пальним, його зберігання визначено статтею 15 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно з частиною 31 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Частинами 33-36 статті 15 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Відповідно до частини 39 статті 15 Закону №481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів (частина 47 статті 15 Закону №481/95-ВР).

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Згідно з частиною 26 статті 15 Закону №481/95-ВР річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством (частина 29 статті 15 Закону №481/95-ВР).

Таким чином, сплата щорічної плати за ліцензію на право роздрібної торгівлі є обов`язком суб`єкта господарювання, який отримав таку ліцензію.

При цьому, частиною 5 статті 16 Закону №481/95-ВР визначено, що контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

Вказаною нормою Закону №481/95-ВР суб`єкта господарювання зобов`язано подати до відповідного територіального органу Державної податкової служби України, який видав йому ліцензію на право роздрібної торгівлі, копію платіжного доручення про сплату річної плати за ліцензію з відміткою банку про її сплату, для забезпечення можливості здійснення вказаним органом контролю за такою сплатою.

Відповідно до частин 48-49 статті 15 Закону №481/95-ВР дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості.

Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

Згідно з частиною 50 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що наслідком несвоєчасної сплати суб`єктом господарювання річної плати за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним є призупинення дії такої ліцензії. Тоді як наслідком несплати суб`єктом господарювання річної плати за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії є анулювання такої ліцензії.

Водночас, граничного строку сплати суб`єктом господарювання річної плати за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за відповідний рік норми Закону №481/95-ВР не встановлюють. Стаття 15 Закону №481/95-ВР лише визначає обов`язок суб`єкта господарювання щорічно сплачувати відповідну плату за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним в розмірі 2000,00 гривень, однак не передбачає строку протягом якого вказана щорічна плата повинна бути сплачена.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що оскаржуване розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області від 14.09.2020 №335-р про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер від 01.07.2019 №1900172 було прийнято відповідачем на підставі статті 15 Закону №481/95-ВР у зв`язку з несплатою фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 чергового платежу за вказану ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту прийняття Головним управлінням ДПС у Житомирській області розпорядження від 02 липня 2020 року №231-р про призупинення дії вказаної ліцензії.

В свою чергу висновок про несплату фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 чергового платежу за ліцензію від 01.07.2019 №1900172 на право роздрібної торгівлі пальним за 2020 рік був зроблений через те, що станом на 02.07.2020 позивач не надав до Головного управління ДПС у Житомирській області управління заяви про внесення чергового платежу по ліцензії та копії платіжного документа з відміткою банку про сплату коштів до місцевого бюджету за місцем здійснення діяльності.

Водночас, на підтвердження дотримання вимог частини 15 Закону №481/95-ВР та виконання свого обов`язку щодо сплати річної плати за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900172 на 2020 рік фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надав до суду платіжне доручення від 03 грудня 2019 року №87 на суму 2000,00 гривень, яке було проведено банком 03.12.2019 (а.с.17).

Зі змісту вказаного платіжного доручення від 03.12.2019 №87 вбачається, що річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900172 на 2020 рік в розмірі 2000,00 гривень була сплачені позивачем в повному обсязі та до закінчення терміну попередньої сплати, який охоплював період дії ліцензії з 01.07.2019 по 01.07.2020. Крім того, вказана плата була перерахована позивачем на діючий на момент її сплати бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Вказані обставини не спростовані відповідачем під час розгляду справи.

В свою чергу, доказів того, що на виконання вимог статті 16 Закону №481/95-ВР копія зазначеного платіжного доручення від 03.12.2019 №87 надавалась Головному управлінню ДПС України в Житомирській області, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до суду не надав.

Разом з тим, суд наголошує, що визначені частинами 48-50 статті 15 Закону №481/95-ВР заходи щодо зупинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним можуть бути застосовані контролюючим органом до суб`єкта господарювання лише у випадку несвоєчасної сплати ним чергового річного платежу за ліцензію, а заходи щодо анулювання дії такої ліцензії - у випадку несплати ним річної плати за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення дії ліцензії.

Натомість ненадання суб`єктом господарювання до територіального органу Державної податкової служби України, який видав йому ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, копії платіжного доручення про сплату річної плати за ліцензію з відміткою банку про її сплату не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату таким суб`єктом річної плати за ліцензію, а відтак і не є підставою для застосування до суб`єкта господарювання відповідальності у вигляді анулювання дії ліцензії, оскільки анулювання ліцензії здійснюється лише у випадку несплати річної плати.

При цьому, суд зазначає, що під несплатою річної плати за ліцензію слід розуміти бездіяльність суб`єкта господарювання, яка полягає у не здійсненні ним своєчасного та в повному обсязі перерахування коштів на відповідний бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Однак, позивачем такої бездіяльності допущено не було, оскільки здійснення ним своєчасної сплати річної плати за ліцензію №1900172 від 01.07.2019 на право роздрібної торгівлі пальним за 2020 рік підтверджується платіжним дорученням від 03.12.2019 №87.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для анулювання виданої позивачу ліцензії №1900172 від 01.07.2019 на право торгівлі пальним.

З приводу доводів позивача про порушення відповідачем вимог ст. 15 Закону №481/95-ВР при прийнятті оскаржуваного розпорядження від 14.09.2020 №335-р "Про анулювання ліцензії", яке полягає у неотриманні ним розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області про зупинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900172, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 48, 50 статті 15 Закону №481/95-ВР дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості.

Згідно з частиною 50 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії.

Таким чином процедурі анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію передує процедура зупинення дії такої ліцензії, про що орган, який видав ліцензію, видає відповідне розпорядження. Більш того, підставою для анулювання ліцензії є несплата чергового платежу за ліцензію саме протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії.

Згідно з нормами частини 49 статті 15 Закону №481/95-ВР дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання відповідного письмового розпорядження.

Зміст вказаних положень статті 15 Закону №481/95-ВР свідчить про те, що моментом призупинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним є момент одержання суб`єктом господарювання відповідного письмового розпорядження про її зупинення, а тому контролюючий орган фактично має право прийняти розпорядження про анулювання дії ліцензії у випадку несплати суб`єктом господарювання чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту одержання суб`єктом господарювання відповідного письмового розпорядження про зупинення дії цієї ліцензії.

Відповідно до пунктів 42.1. та 42.2 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З приводу направлення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 розпорядження від 02.07.2020 №231-р про зупинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 01.07.2019 №1900172 Головне управління ДПС у Житомирській області у відзиві на позовну заяву повідомило, що вказане розпорядження надсилалось позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, вказаний рекомендований лист повернувся на адресу Головного управління ДПС України в Житомирській області із зазначенням в довідці Укрпошти (Ф.20) причини повернення - за закінченням терміну зберігання, а тому відповідач вважає, що з огляду на положення пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України, розпорядження від 02.07.2020 №231-р про зупинення дії ліцензії вважається врученим фізичні особі - підприємцю ОСОБА_1 .

При цьому, для підтвердження вказаних обставин Головне управління ДПС у Житомирській області надало до суду копію конверту, яким вищезазначений рекомендований лист направлявся фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 , а також трекінг відстеження вказаного листа з офіційного сайту Укрпошти (а.с.42, 50).

Однак, суд зазначає, що з наданих відповідачем доказів (копії конверту про направлення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 рекомендованого листа) неможливо встановити, який саме документ надсилався позивачу вказаним рекомендованим листом, а тому вказана копія конверту жодним чином не підтверджує, що розпорядження від 02.07.2020 №231-р про зупинення дії ліцензії направлялось позивачу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, під час розгляду справи не довів правомірності оскаржуваного розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області від 14.09.2020 №335-р про анулювання ліцензії фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 01.07.2019 №1900172 на право роздрібної торгівлі пальним та не надав належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, а тому вказане розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявною у матеріалах справи квитанцією від 29.09.2020 №51789258 підтверджено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 під час звернення до суду з даним сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 гривень.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір в розмірі 2102,00 гривень.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003; ) про визнання протиправним та скасування розпорядження - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області від 14.09.2020 №335-р "Про анулювання ліцензії", яким анульовано дію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 1900172 від 01.07.2019 терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, адреса місця торгівлі - АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович