Справа № 200/10911/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 р. Справа№200/10911/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, код ЄДРПОУ - 42169323) про визнання дій незаконними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

24 листопада 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду подано позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, код ЄДРПОУ - 42169323), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07 квітня 2019 року про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 29 березня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 17 серпня 1994 року по 24 червня 1996 року на ліквідованому підприємстві «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 березня 2019 року звернувся до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії незалежно від віку згідно ч.3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07 квітня 2019 року було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи в підземних умовах.

Вказує, що до пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 17 серпня 1994 року по 24 червня 1996 року на ліквідованому підприємстві «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля». При цьому, відповідачем до пільгового стажу не зараховано зазначений період роботи, оскільки довідка уточнююча пільговий характер роботи, видана ліквідатором ДВАТ гірничо-монтажного управління «монтажник», але не надано документ, підтверджуючий право підпису ліквідатора на дату видачі довідки. У зв`язку з цим, відповідач обчислив страховий стаж позивача тривалістю 27 років 07 місяців 03 дня, а пільговий стаж в 24 роки 03 місяців 16 днів: на провідних професіях - 10 років 05 місяців 16 днів (з урахуванням кратності 1:3-12 років 11 місяців 16 днів) на інших підземних роботах - 11 років 06 місяців.

Вважає вищевказане рішення від 07 квітня 2019 року, яке отримано лише у листопаді 2020 року, про відмову у призначенні пенсії протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги.

У строк, установлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що рішенням Управління від 09 квітня 2019 року було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки довідка уточнююча пільговий характер роботи, видана ліквідатором ДВАТ гірничо-монтажного управління «монтажник», але не надано документ, підтверджуючий право підпису ліквідатора на дату видачі довідки.

На підставі вищезазначеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд установив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 03 лютого 2001 року, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

29 березня 2019 року позивач звернувся до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії незалежно від віку згідно ч.3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проте, рішенням Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07 квітня 2019 року було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи в підземних умовах.

У спірному рішенні відповідачем зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 17 серпня 1994 року по 24 червня 1996 року на ліквідованому підприємстві «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля». При цьому, відповідачем до пільгового стажу не зараховано зазначений період роботи, оскільки довідка уточнююча пільговий характер роботи, видана ліквідатором ДВАТ гірничо-монтажного управління «монтажник», але не надано документ, підтверджуючий право підпису ліквідатора на дату видачі довідки. У зв`язку з цим, відповідач обчислив страховий стаж позивача тривалістю 27 років 07 місяців 03 дня, а пільговий стаж в 24 роки 03 місяців 16 днів: на провідних професіях - 10 років 05 місяців 16 днів (з урахуванням кратності 1:3-12 років 11 місяців 16 днів) на інших підземних роботах - 11 років 06 місяців.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття відповідачем спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058), Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 3 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_3 , який зроблений Управлінням по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о "Красноармійськвугілля" (на теперішній час - ДВАТ ГМУ "Монтажник"), позивач 17 серпня 1994 року прийнятий учнем горноробочего підземного з повним робочим днем у шахті та 24 червня 1996 року позивач звільнений з посади горноробочего підземного з повним робочим днем у шахті за власним бажанням.

Таким чином, записами у трудовій книжці позивача підтверджено періоди його роботи на відповідній посаді у спірний період (з 17.08.1994р. по 24.06.1996р.).

З системного аналізу наведених норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не врахував зазначений період роботи позивача у ДВАТ ГМУ "Монтажник", оскільки спірний період роботи позивача підтверджено записом в трудовій книжці.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1 (далі - Порядок № 18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку № 18-1).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Разом з тим, для підтвердження спірного періоду роботи позивачем додатково було надано управлінню уточнюючі довідки ДВАТ ГМУ "Монтажник».

Період роботи позивача з 17 серпня 1994 року по 26 червня 1996 року в Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о "Красноармійськвугілля" за професією горноробочий підземний з повним днем у шахті підтверджено довідкою від 22 листопада 2018 року, виданою ліквідатором ДВАТ ГМУ "Монтажник" Карпенко А.А.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Статтею 41 вказаного Закону встановлені повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута (ч. 2 та 3 ст. 41 Закону).

Керівнику юридичної особи належить право підпису документів.

З огляду на наведене ліквідатор, як керівник юридичної особи мав право підпису відповідних довідок.

В підтвердження повноважень ліквідатора ДВАТ ГМУ "Монтажник" ним також було надано копію ухвали Господарського суду Донецької області від 20.06.2013 року у справі №5/65Б.

Відповідно до п.п. 1, 2 резолютивної частини вказаного судового рішення: "припинено повноваження арбітражного керуючого Гумбакова С.А. в якості ліквідатора Державного відкритого акціонерного товариства "ГМУ "Монтажник" м.Димитрів; ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Карпенко Андрія Анатолійовича (Свідоцтво № 1000 від 16.05.13), який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ".

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату розгляду справи, Карпенко Андрій Анатолійович є ліквідатором вказаної юридичної особи.

Також судовими іншими рішеннями у вищезазначеній справі про банкрутство, що розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, не визначено інформації про припинення повноважень в якості ліквідатора ДВАТ ГМУ "Монтажник" арбітражного керуючого Карпенко А.А .

Отже, з наявних матеріалів справи вбачається, що на дату видачі довідки від 22 листопада 2018 року ліквідатор мав право підпису в ній.

Окрім того, 26 червня 1996 року (наказ № 315-К від 26.06.1996 року) Управління по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о "Красноармійськвугілля" перейменовано в ДВАТ ГМУ "Монтажник", що також зазначено у довідці.

В контексті викладеного, суд зазначає, що період роботи позивача з 17 серпня 1994 року по 24 червня 1996 року в Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО Виробничого об`єднання "Красноармійськвугілля" належним чином підтверджується як записами у трудовій книжці, так і відомостями довідки від 22 листопада 2018 року, яка видана та підписана уповноваженою на те особою.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення відповідача від 07 квітня 2019 року є протиправним, бо прийнято всупереч п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, ст. ст.14, 62 Закону № 1788, п.п.1, 20 Порядку № 637 та без встановлення у повній мірі усіх істотних обставин, які впливають на право позивача на пільгове пенсійне забезпечення.

Зазначене свідчить про те, що спірний період роботи позивача підлягає зарахуванню як пільговий стаж, відповідно до вимог пунктом статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права.

Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. Уразі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

При вирішенні заяви позивача про призначення пенсії відповідач повинен був керуватися принципом верховенства права (ст. 6 КАС України), відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини "Щокін проти України" від 14.10.2010 року (заяви № 23759/03 та №37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про "закон", стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. п.54 рішення у справі "Шпачек s.r.о." проти Чеської Республіки" від 09.11.1999 року № 26449/95 (SPACEK Ltd. against the Czech Republic). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії" від 28.05.2002 року № 33202/96 (Beyeler v. Italy ).

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятого спірного рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. згідно квитанції від 18 листопада 2020 року.

Відповідно до положень частини першої статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, код ЄДРПОУ - 42169323) про визнання дій незаконними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07 квітня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 березня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 17 серпня 1994 року по 24 червня 1996 року на ліквідованому підприємстві «Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту ГШО в/о «Красноармійськвугілля».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ЄДРПОУ - 42169323, юридична адреса: 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, 13) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25 січня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова