Справа № 400/4496/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4496/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевчук О.А.

суддів: Бойка А.В. , Федусика А.Г..

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 р. у справі № 400/4496/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 р. адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду. В апеляційній скарзі апелянт просить звільнити його від сплати судового збору. Апелянт зазначає, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 15.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 не має доходів за попередній календарний рік. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, та було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме для надання апелянтом клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважних причин його пропуску, та надати відповідні докази, які унеможливили апелянту звернутись до суду вчасно, для поновлення строку на апеляційне оскарження. Також, суд зазначив, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору буде вирішено судом після отримання матеріалів адміністративної справи №400/4496/20 з суду першої інстанції.

Копію вищезазначеної ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 отримав електронною поштою 23.12.2020 року (а.с. 30). 23.12.2020 року та 28.12.2020 року до суду на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1 . В зазначених заявах апелянт клопоче про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважних підстав його пропуску, та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки проходе по теперішній час реабілітацію після отриманого подвійного перелому ноги, про що надає довідку лікаря про отримане ушкодження

Дослідивши надане клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 р., судова колегія вважає, що воно задоволенню не підлягає, з огляду на наступні обставини.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Також, частиною 3 передбачено, що строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була прийнята 20.11.2020 року (а.с.14-15).

Слід зазначити, що згідно п.2 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Згідно довідки наявної в матеріалах справи, копія рішення суду направлена апелянту на електрону адресу 20.11.2020 року, повідомлення про доставлення копії судового рішення отримано судом 20.11.2020 (а.с.17), тобто останнім днем подання апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів, є 07.12.2020 року.

Апеляційну скаргу подано безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду 14.12.2020 року, тобто з пропуском встановленого КАС України строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. В додаткових поясненнях наданих до суду апеляційної інстанції від 23.12.2020 року та 28.12.2020 року апелянт клопоче про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважних підстав його пропуску, та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки проходе по теперішній час реабілітацію після отриманого подвійного перелому ноги, про що надає довідку лікаря про отримане ушкодження.

Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта, про те що апелянт проходе по теперішній час реабілітацію після отриманого подвійного перелому ноги, могло би бути прийнято судом, однак апелянтом не надано доказів, що він у період з листопада 2020 року по 07 грудня 2020 року проходив реабілітацію. З наданої до суду довідки на яку посилається апелянт, як на поважний доказ пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, судом встановлено, що довідка датована 11.08.2020 року, апелянту рекомендовано: «направлено в поликлинику».

Зазначена довідка не містить будь-яких записів, щодо проходження необхідної реабілітації, про що зазначає апелянт. Слід звернути увагу, що довідка датована 11.08.2020 року, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду постановлено 20.11.2020 р., більше ніж через три місяці, тому колегія суддів не бере до уваги надану апелянтом довідку, як доказ неможливості звернутись до суду в строк передбачений КАС України.

Апелянтом не надано суду будь-яких інших доказів про проходження реабілітації, які б не надавали можливість звернутись з апеляційною скаргою вчасно, тому у задоволенні клопотання про поновлення пропушеного строку слід відмовити.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Як зазначено вище, строк на усунення недоліків апеляційної скарги було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, тобто останнім днем усунення недоліків є 04.01.2021 р., наведені у клопотанні про поновлення строку доводи надані на вимогу суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів вважає не поважними та недостатніми підставами для відкриття апеляційного провадження, а тому є підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 3, 243, 248, 250, 299, 325, 328, 329 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 р. - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 р. р. - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шевчук О.А.
Судді Бойко А.В. Федусик А.Г.