Справа № 520/16731/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

25.01.2021р. справа №520/16731/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом

Головного управління ДПС у Харківській області
до ОСОБА_1
простягнення 40.874,70 грн. податкового боргу, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 24.11.2020 р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 14.12.2020р. після надходження з підрозділів ДМС України відомостей щодо місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 14.01.2021р.

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, позивач, контролюючий орган, адміністративний орган, Управління), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з ОСОБА_1 40.874,70 грн. коштів за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку з оплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, ОСОБА_1 (далі за текстом - платник, ФОП), правом на подання відзиву на позов не скористався, хоча про відкриття провадження по справі повідомлявся судом належним чином у розумінні ч. 11 ст. 126 КАС України, про що свідчить повідомлення про невручення поштового відправлення з копією ухвали через закінчення терміну зберігання.

За таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

14.07.2015 р. ОСОБА_1 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця і взятий на облік як платник єдиного податку.

11.01.2019 р. підприємницьку діяльність відповідача було припинено.

До заявленої владним суб`єктом вимоги про стягнення суми коштів структурно входить заборгованість по оплаті самостійно задекларованих платником податкових зобов`язань згідно податкової декларації з єдиного податку за півріччя 2018 року від 07.08.2018 р. № від 15.137,19грн.; податкової декларації з єдиного податку за 3 квартали 2018 року від 09.11.2018 р. №82855 на суму 2.092,61грн.; податкової декларації з єдиного податку за 2018 рік від 08.02.2019 р. №24173 на суму 23.644,90грн.

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували як достовірність самостійно задекларованих та узгоджених платником грошових зобов`язань, так і факт добровільної подачі платником цих документів обов`язкової податкової звітності.

Податковою адресою відповідача на час виникнення спірних правовідносин була: АДРЕСА_1 .

14.01.2019 р. ГУ ДПС у Харківській області була складена і надіслана за вказаною адресою податкова вимога №1078-56, яка вважається одержаною платником за правилами абз. 6 п. 42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58 та абз.1 п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України.

Згідно з листом контролюючого органу від 22.12.2020р. податковий борг відповідача з указаної дати існував постійно і безперервно.

Стверджуючи про наявність підстав для виконання податкового обов`язку у примусовому порядку, контролюючий орган ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011р. таким законом є Податковий кодекс України, згідно з п.295.1 ст. 295 Податкового кодексу України відповідач внаслідок подачі письмової заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності обтяжився обов`язком оплачувати єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

При цьому, суд зазначає, що у силу положень п.п.97.4.3 ст.97 Податкового кодексу України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, у разі її ліквідації, є така фізична особа.

Перебіг визначених ст.ст. 57 і 295 Податкового кодексу України строків виконання податкового обов`язку у спірних правовідносинах скінчився, доказів виконання особою податкового обов`язку у добровільному порядку матеріали справи не містять, доказів припинення податкового обов`язку з інших підстав судом не виявлено.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах скінчився перебіг визначених законом строків виконання податкового обов`язку, але фактичних даних, котрі б засвідчували припинення податкового обов`язку внаслідок самостійного і добровільного перерахування платником податків коштів до бюджету, а також з інших підстав відповідно до положень ст.ст. 37, 38, 101, 102 Податкового кодексу України матеріали справи не містять.

У зв`язку із цим, за правилами п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 та п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України за переліченими деклараціями виник податковий борг.

14.01.2019 р. ГУ ДПС у Харківській області була складена і надіслана за вказаною адресою податкова вимога №1078-56, яка вважається одержаною платником за правилами абз. 6 п. 42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58 та абз.1 п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України.

Згідно з листом контролюючого органу від 22.12.2020р. податковий борг відповідача з указаної дати існував постійно і безперервно.

Запроваджений ст. 102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.

Передбачена п. 87.11 ст.87 Податкового кодексу України черговість реалізації управлінської функції контролю за своєчасністю розрахунків Головним управлінням дотримана.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов`язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб`єкта владних повноважень з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов`язаної особи факту виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов`язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Існування невиконаного податкового обов`язку особи підтверджено наявною у справі роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.ст. 73-76 КАС України є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом невиконаного податкового обов`язку з боку відповідача.

У ході розгляду справи доказів відсутності обов`язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь державного бюджету України або доказів виконання такого обов`язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб`єктом владних повноважень вимогою прав та інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи, то позов належить задовольнити, стягнувши заявлену до стягнення суму податкового боргу.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) на користь державного бюджету України кошти за податковим боргом у сумі 40874 (сорок тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 70 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя Сліденко А.В.