Справа № 500/3776/20
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3776/20

25 січня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі на суму 130670,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував самостійно узгоджені суми податкового зобов`язання з єдиного податку, то у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 130670 грн, з огляду на що податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою суду від 30.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 28.12.2020.

У встановлений судом строк відповідач не надав суду відзиву на позов.

Через відділ документального забезпечення суду, надійшла заява представника позивача в якій просить, розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у судове засідання, призначене на 21.01.2021 року, повторно не прибув, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, суд, керуючись частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС) не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та перейшов до розгляду даної справи в порядку письмового провадження відповідно до частини третьої статті 194 КАС.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи слідує, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 19.06.2019 року з основним видом економічної діяльності « 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування» та перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Тернопільській області, як платник податків та платник єдиного соціального внеску, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (арк. справи 6-7).

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що останній станом на 02.11.2020 року несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов`язання з єдиного податку, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму 130670,00 грн.

Заявлена в позовних вимогах сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: довідкою про наявність податкового боргу від 03.11.2020 (арк. справи 8), розрахунком сум позовних вимог з податкового боргу (арк. справи 9), податковим повідомленням - рішенням № від 17.02.2020 (арк. справи 12), яке винесено на підставі акту перевірки від 17.02.2020 №474/19-00-50-05/ НОМЕР_1 (арк. справи 14-15), податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2019 рік (арк. справи 19) та за перший квартал 2020 року (арк. справи 20), світлокопією інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» за період з 31.12.2019 по 31.08.2020 (арк. справи 21).

07.02.2020 року ФОП ОСОБА_1 подав до контролюючого органу податкову звітну декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2019-тий рік в якій самостійно задекларував дохід за звітний (податковий) період, що оподатковується за ставкою податку 5% - в обсязі 4062500,00 грн.

Пунктом 296.7. статті 296 «Ведення обліку і складення звітності платниками єдиного податку» ПК України, передбачено, що податкова декларація складається наростаючим підсумком з урахуванням норм пунктів 296.5 і 296.6 цієї статті. Уточнююча податкова декларація подається у порядку, встановленому цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного пункту Податкового кодексу України, відповідачем, у рядку 12 Податкової декларації за 2019 рік, самостійно нараховано єдиного податку за звітний період (за 2019 рік сукупно) у розмірі 2031125, 00 грн.

Однак, у рядку 13 Податкової декларації за 2019 рік вказано, що відповідачем за попередній звітний період нараховано суму єдиного податку у розмірі 97300,00 грн, з огляду на що сума єдиного податку, яка підлягала нарахуванню та сплаті за підсумками поточного звітного періоду (рядок 14 Податкової декларації) складає - 105825,00 грн (арк. справи 19).

05.02.2020 року ФОП ОСОБА_1 подав до контролюючого органу податкову звітну декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І квартал 2020-того року, в якій самостійно задекларував дохід за звітний (податковий) період, що оподатковується за ставкою податку 5% - в обсязі 107700,00 грн.

Пунктом 296.7. статті 296 «Ведення обліку і складення звітності платниками єдиного податку» ПК України, передбачено, що податкова декларація складається наростаючим підсумком з урахуванням норм пунктів 296.5 і 296.6 цієї статті. Уточнююча податкова декларація подається у порядку, встановленому цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного пункту Податкового кодексу України, відповідачем у рядку 12 Податкової декларації за І квартал 2020-того року, самостійно нараховано єдиного податку за звітний період у розмірі 5385,00 грн.

Враховуючи, що дана Податкова декларація відповідачем подавалась за І квартал 2020-того року, то у рядку 13 Податкової декларації відсутні відомості про нараховано суму єдиного податку, з огляду на що сума єдиного податку, яка підлягала нарахуванню та сплаті за підсумками поточного звітного періоду (рядок 14 Податкової декларації) складає - 5385,00 грн (арк. справи 20).

Пунктом 295.3. статті 295 «Порядок нарахування та строки сплати єдиного податку» ПК України, передбачено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Судом встановлено, що позивачем проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань порушення терміну сплати узгодженого податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб за період з 11.11.2019 року по 31.12.2019 року, результати якої оформлено актом про результати камеральної перевірки щодо своєчасності сплати єдиного податку з фізичних осіб від 17.02.2020 року №474/19-00-50-05/ НОМЕР_1 (акр. справи 14-15).

Податковим органом встановлено, що за охоплений перевіркою період, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , в порушення вимог пункту 295.3. статті 295 ПК України, несвоєчасно перераховано до бюджету суми узгодженого грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 97300 грн (при граничному терміну сплати - 11.11.2019 року, фактично сплачено - 28.12.2019 року).

За результатами проведеної камеральної перевірки, контролюючим органом (на підставі вимог статті 126 ПК України в редакції, чинній на момент винесення податкового повідомлення-рішення) винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.02.2020 року про зобов`язання відповідача сплатити штраф у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу на суму 19460,00 грн.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Пунктом 15.1 статті 15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до статті 16.1.4 ПК України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Статтею 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2).

Статтею 49 Податкового кодексу України визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до контролюючих органів.

В пункті 49.1 статті 49 Податкового кодексу України зазначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (пункт 49.2 статті 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу другого пункту 294.1 статті 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Пунктом 295.3. статті 295 ПК України, передбачено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Таким чином, шляхом подання податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2019 рік та за І квартал 2020 року, відповідач самостійно визначив та узгодив податкове зобов`язання з єдиного податку на суму 111210,00 грн.

У відповідності до приписів пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до статті пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Доказів оскарження чи скасування у встановленому порядку податкового повідомлення - рішення № від 17.02.2020 року відповідач не надав, а суд не здобув. Також відповідач не надав, а суд не здобув доказів, які б підтверджували самостійну сплату відповідачем суми штрафу у податковому повідомленні-рішенні за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання з єдиного податку.

Таким чином, штрафні санкції за порушення граничних термінів сплати податкового зобов`язання з єдиного податку, які нараховані контролюючим органом на підставі податкового повідомлення - рішення № від 17.02.2020 року на загальну суму донарахування 19460,60 грн є узгодженими.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковим боргом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами з єдиного податку на загальну суму 130670,00 грн та є податковим боргом.

Як підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з несплатою податкового боргу згідно статті 59 ПК відповідачу була надіслана податкова вимога форми "Ф" № 4956-50 від 26.02.2020 (арк. справи 11).

Суд встановив та не заперечується відповідачем, що з дати отримання податкової вимоги, відповідач податковий борг не погашав у повному обсязі, а отже, відповідно до статті 60 ПК України зазначена податкова вимога не відкликалася.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу в сумі 130670,00 грн відповідач не надав, а суд не здобув.

Пунктом 41.2 статті 41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пунктів 95.3, 95.4 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи зазначене, а також те, що відповідач визнає позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з податкового боргу, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 130670 (сто тридцять тисяч шістсот сімдесят) грн 00 коп. на р/р UA0019064, код банку одержувача 37971052, МФО 899998, код бюджетної класифікації платежу 18050400, банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 січня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

відповідач: - ОСОБА_1 (місце проживання: с. Пилипче, Борщівський район, Тернопільська область, 48746, РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.