Справа № 520/12696/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 січня 2021 р. № 520/12696/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Рєзнік Е.О.,

за участю: представника позивача - Савєльєва В.В.,

представника відповідача - Міронова А.А.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області № від 17.03.2020 року та № від 17.03.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі актів перевірки, які не є офіційними документами та мають велику кількість дефектів, винесені з порушення вимог чинного законодавства України.

Від представника відповідача, Головного управління ДПС у Харківській області - Шапошника С., через канцелярію суду, надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволені позовних вимог, зазначивши, що у даному випадку відповідач діяв на підставі та у межах чинного законодавства.

Представник позивача - Савєльєв В.В., в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача, ГУ ДПС у Харківській області - Міронова А.А. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, наведені у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як свідчать матеріали справи ГУ ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку за період 2017-2019 роки з питання дотримання граничних термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку, за результатами якої складено акт від 13.02.2020 №821/20-40-58-06-38/ НОМЕР_1 , який було направлено позивачу, та ним отримано 24.02.2020 року.

Як вбачається з вказаного акту перевірки, відповідно до інформації АІС "Податковий блок" у перевіряємому періоді позивач при здійсненні підприємницької діяльності застосовував спрощену систему оподаткування, платник єдиного податку (III група - 5% ).

Так, на підставі аналізу даних інтегрованої картки платника податку (далі - ІКП) ФОП ОСОБА_1 по платежу "єдиний податок з фізичних осіб" встановлено, що станом на 19.02.2017 обліковується переплата в розмірі 1854,90 грн.

Судом встановлено, що відповідно до даних податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи - підприємця, поданих до контролюючого органу за 2016-2019 роки, ФОП ОСОБА_1 визначено суму єдиного податку яка підлягає сплаті до бюджету, а саме:

- податкова декларація від 23.01.2017 року № за 2016 рік, визначено суму єдиного податку у розмірі 54401,01 грн., з урахуванням переплати, по граничному терміну сплати 19.02.2017 виник борг у розмірі 52550,11 грн., який частково сплачено 02.03.2017, 03.03.2017 та 07.03.2017, тобто з порушенням граничного терміну сплати від 11 до 16 днів;

- податкова декларація від 20.04.2017 № за 1 квартал 2017 року визначено суму у розмірі 27418,95 грн., по граничному терміну сплати 20.05.2017 виник податковий борг в сумі 25563,96 грн., який частково сплачено 04.07.2017 та 05.07.2017 на загальну суму 28 418,95 грн., тобто з порушенням граничного терміну сплати від 45 до 46 днів;

- податкова декларація від 13.10.2017 № 49828 за 3 квартали 2017 року визначено суму у розмірі 35247,26 грн., по граничному терміну сплати 19.11.2017 виник податковий борг в сумі 2592,27 грн., який сплачено 20.11.2017, тобто з порушенням граничного терміну сплати 1 день;

- податкова декларація від 04.04.2018 № за 1 квартал 2018 року визначено суму у розмірі45623,59 грн., по граничному терміну сплати 20.05.2018 виник податковий борг в сумі 42 758,60 грн., який сплачено 19.06.2018, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 30 днів;

- податкова декларація від 05.07.2018 № за 1 півріччя 2018 року визначено суму у розмірі 45776,72 грн., по граничному терміну сплати 19.08.2018 виник податковий борг в сумі 42911,73 грн., який сплачено 15.04.2019, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 239 днів;

- податкова декларація від 09.10.2018 № за 3 квартали 2018 року визначено суму у розмірі 43020,34 грн., по граничному терміну сплати 19.11.2018 виник податковий борг в сумі 43 020,34 грн., який сплачено 15.04.2019 в сумі 2 865 грн. та 18.04.2019 в сумі 40 155,35 грн., тобто з порушенням граничного терміну сплати на 150 днів;

- податкова декларація від 08.01.2019 № за 2018 рік визначено суму у розмірі 44058,33 грн., по граничному терміну сплати 21.02.2019 виник податковий борг в сумі 44058,33 грн., який сплачено 08.05.2019, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 76 дня;

- податкова декларація від 11.04.2019 № за 1 квартал 2019 року визначено суму у розмірі 58102,73 грн., по граничному терміну сплати 20.05.2019, з урахуванням пені, виник податковий борг в сумі 58 102,75 грн., який сплачено 27.06.2019, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 38 днів;

- податкова декларація від 01.08.2019 № за 1 півріччя 2019 року визначено суму у розмірі 37967,34 грн., по граничному терміну сплати 19.08.2019 виник податковий борг в сумі 37967,34 грн., який сплачено 19.11.2019, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 92 дня;

- податкова декларація від 05.11.2019 № за 3 квартали 2019 року визначено суму у розмірі 39013,35 грн., по граничному терміну сплати 21.11.2019 виник податковий борг в сумі 39013,35 грн., який сплачено 17.01.2020, тобто з порушенням граничного терміну сплати на 57 днів.

Таким чином, на підставі аналізу даних інтегрованої картки позивача по платежу "єдиний податок", перевіркою встановлено несвоєчасну сплату самостійно визначених зобов`язань з єдиного податку на загальну суму 97901 грн. із затримкою до 30 календарних днів, та у розмірі 290637,85 грн. із затримкою більше 30 календарних днів, чим порушено вимоги пункту 295.3 ст.295 ПК України, що призвело до нарахування штрафних санкцій відповідно до п. 126.1 ст.126 ПК України.

На підставі висновку акту перевірки ГУ ДПС у Харківській області складені податкові повідомлення-рішення про застосування штрафної санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми самостійно визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку:

- № від 17.04.2020 на суму 9790,10 грн. (10 % погашеної суми податкового боргу);

- № на суму 58127,57 грн. (20 % погашеної суми податкового боргу).

Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримані адресатом, що не заперечується сторонами.

Позивач не погодився із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку правомірності прийняття рішень, суд керується такими приписами законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин та виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Положеннями п. 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що визначення сум податкових та грошових зобов`язань, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до ПК України за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій (п. 300.1 ст.300 ПК України).

Згідно з п. 114.1 ст. 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 Кодексу.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з абз. 2 пп.75.1.1п. 75.1 ст. 75 ПК України предметом камеральної перевірки може бути, зокрема, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Водночас, п. 86.7 ст. 86 ПК України передбачено, що уразі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Так і заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 Кодексу.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до положень п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення- рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 5 8 Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Слід зазначити, що згідно п.86.1 ст.86 ПК України - результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно п.86.2 ст.86 ПК України - за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Водночас, слід зазначити, що судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду № П/811/2893/14 від 08.09.2020 року.

У спірних правовідносинах акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржені податкові повідомлення-рішення, на думку позивача, є недопустимим доказом, з огляду на відсутність підпису посадової особи контролюючого органу в такому.

Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, розглядаючи питання про правове (доказове) значення акта перевірки, не підписаного одним із перевіряючих, та правомірності прийнятих на його підставі податкових повідомлень-рішень, в постанові від 19.06.2020 року у справі № 140/388/19, зазначено, що акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень.

Акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Водночас саме по собі порушення порядку оформлення акта перевірки (у частині обов`язку підписання особами, які здійснювали перевірку) не може бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, винесеного на підставі не підписаного одним із перевіряючих акта перевірки, але в сукупності з іншими порушеннями може слугувати обставиною для висновку щодо протиправності рішень контролюючого органу. Це стосується випадків, коли обставини, викладені в акті, не знайдуть підтвердження в суді.

При цьому суд зауважує, що позивачем не оспорюється в даній справі фактичні обставини щодо несвоєчасної сплати позивачем самостійно задекларованих сум податку.

З пояснень представника відповідача, наданих в судовому засіданні, вбачається, що направлення позивачу не підписаного акту перевірки є технічною помилкою, до матеріалів справи відповідачем залучено акт, який містить підпис посадової особи контролюючого органу.

Таким чином, доводи позивача, стосовно протиправності та дефектів акту перевірки, суд не бере до уваги, оскільки акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах ВАС від №811/119/13-а від 10.05.2018 року, №810/6689/14 від 13.12.2018 року, №826/7100/16 від 12.02.2019 року.

Слід зазначити, що підставою для звернення до суду з даним позовом слугувала незгода позивача з вказаними рішеннями як таким, що складено за наслідками протиправного акту перевірки.

Саме вказані обставини були покладені в основу позову про скасування спірних податкових повідомлень-рішення відповідача.

При цьому, по суті порушень, виявлених перевірками, позивач не надав жодних спростувань.

Також, слід зазначити, що посилання позивача на позбавлення його права на участь у розгляді заперечень на акт перевірки не є підставою для скасування оскаржуваних податкових-повідомлень рішень.

Посилання представника позивача на висновки постанов Верховного суду від 28.09.2020 року №520/2305/19, від 09.07.2020 року №340/94/19 - суд вважає помилковим, оскільки спірні правовідносини у зазначених постановах відрізняються від правовідносин у вказаній справі, а саме порушення, встановлені в ході перевірки не визнавалися позивачем, були наявні помилки в розрахунках штрафних санкцій, аналізувалися строки подачі податкових накладних, оскаржувалися дії податкового органу та й самі порушення стосувались ст.201-1 ПК України.

В спірних правовідносинах по даній справі №520/12696/2020 позивачем фактично не оскаржуються встановлені порушення, що також випливає і з аналізу поданих до контролюючого органу заперечень (а.с.19), позивач фактично просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення на підставі технічних помилок податкового органу.

Отже, матеріалами справи та поданими до суду доказами підтверджується наявність порушення позивачем вимог податкового законодавства, внаслідок чого відповідачем правомірно винесені оскаржені податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України - визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057) про скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.03.2020 року та № від 17.03.2020 року - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч.3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2021 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.