Справа № 480/7950/20
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Справа №480/7950/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7950/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), і просить суд:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про відмову ОСОБА_2 у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області площею 2,00 га, кадастровий номер :05:002:0143, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність від 08.10.2020 № 18-30686/16-20-СГ та від 09.11.2020 № 18-34305/16-20-СГ;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Миколаївської ради Буринського району Сумської області площею 2,00 га, кадастровий номер :05:002:0143, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та надати цю земельну ділянку у власність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірними наказами ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Позивач вважає, що відповідач безпідставно не затверджує проект землеустрою, при цьому він зобов`язаний затвердити такий проект, враховуючи наявний позитивний висновок ГУ Держгеокадастру в Харківській області.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що під час розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою Головним управлінням було встановлено, що поданий на затвердження проект землеустрою не відповідає вимогам статті 25 Закону України «Про землеустрій», а саме, не всі сторінки проекту землеустрою підписані сертифікованим інженером-землевпорядником та не завірені його особистою печаткою. Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою в паперовій формі на відповідність положенням нормативно-правових актів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою. Таким чином, Головним управлінням правомірно було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області площею 2,00 га, кадастровий номер :05:002:0143, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність.

Крім того, у відзиві зазначив, що вимога зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Суд не вправі зобов`язати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із земельним законодавством України можуть здійснюватися лише за його розсудом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області № 18-20719/16-20-СГ від 01.06.2020 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.5).

На підставі вказаного наказу, Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с.15-55).

Вказаний проект землеустрою було погоджено експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Харківській області, що підтверджується висновком від 12.06.2020 №11818/82-20 (а.с. 7).

У п. 8 вказаного висновку зазначено: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Також у п. 10 вказаного висновку зазначено: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області погоджується.

Для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг у м. Сумах із відповідною заявою, документацією із землеустрою та позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації.

Наказом від 08.10.2020 № 18-30686/16-20-СГ ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області. Наказ обґрунтовано тим, що в матеріалах проекту не всі сторінки підписані сертифікованим інженером-землевпорядником та не завірені його особистою печаткою (а.с. 12).

23.10.2020, усунувши всі недоліки проекту землеустрою, позивач повторно звернувся до Центру надання адміністративних послуг у м. Сумах із відповідною заявою для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області.

Наказом від 09.11.2020 № 18-304305/16-20-СГ ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області. Наказ обґрунтовано тим, що при розгляді наданих матеріалів встановлено, що відсутні відомості обчислення середньоквадратичної похибки місцезнаходження межових знаків відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, відповідно до пункту 3.10 "Інструкції про встановлення межовими знаками", затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010 (а.с. 14).

Не погоджуючись із вказаними наказами, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частина 9 ст. 118 Земельного кодексу України передбачає, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч. 6 ст. 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що після отримання погодженого у встановленому порядку проекту землеустрою, відповідний орган зобов`язаний прийняти рішення про його затвердження.

Іншого варіанту поведінки суб`єкта владних повноважень в даному випадку не передбачено, оскільки для затвердження подається уже погоджений проект землеустрою.

Відповідно до ч. 8 ст. 186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Як встановлено судом, наданий разом із проектом землеустрою висновок про його погодження не містить жодних зауважень до проекту. Посилання відповідача в спірному наказі від 08.10.2020 на ст. 25 Закону України «Про землеустрій» не може бути на даний час підставою для правомірної відмови та свідчити про те, що заява позивача розглянута обґрунтовано, враховуючи те, що зазначена норма містить загальну вимогу, що відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-правових актів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою. Судом враховується та обставина, що в спірному наказі не зазначено, які саме сторінки не були підписані сертифікованим інженером-землевпорядником та не завірені його особистою печаткою. У відзиві на адміністративний позов, представником лише була зазначена загальна підстава відмови, яка є ідентичною в спірному наказі. Жодних посилань на обставини спору та в обґрунтування такої позиції відповідачем не зазначено.

Щодо зазначеної у наказі від 09.11.2020 № 18-34305/16-20-СГ підстави відмови у затвердження проекту землеустрою, а саме: що при розгляді наданих матеріалів встановлено, що відсутні відомості обчислення середньоквадратичної похибки місцезнаходження межових знаків відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, відповідно до пункту 3.10 "Інструкції про встановлення межовими знаками", затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010, суд зазначає наступне.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною шостою цієї статті підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Отже, перевірка проекту землеустрою на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації здійснюється на етапі його погодження.

У постановах від 24.01.2020 у справі №316/979/18 та від 30.08.2018 у справі №817/586/17 Верховний Суд зазначив, що перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту. ГУ Держгеокадастру в області не має повноважень на здійснення перевірки документації із землеустрою на відповідність нормам чинного законодавства, оскільки такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

За приписами частин дев`ятої - десятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З аналізу положень частини дев`ятої статті 118 ЗК України слідує, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише відсутність погодження такого проекту у порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, та у визначених законом випадках обов`язкової державної експертизи. Інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження та проведення експертизи (у разі необхідності), наведена норма статті 118 ЗК України не містить.

Оскільки на затвердження до ГУ Держгеокадастру у Сумській області позивачем подано погоджений висновком № 11818/82-20 від 12.06.2020 проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, то висунення відповідачем зауважень до такого проекту землеустрою та зазначення в якості підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою обставини про те, що відсутні відомості обчислення середньоквадратичної похибки місцезнаходження межових знаків відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, відповідно до пункту 3.10 "Інструкції про встановлення межовими знаками", затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010, не відповідає правильному застосуванню положень статті 118 ЗК України.

Судом встановлено, що на підставі поданого позивачем проекту землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, визначено її кадастровий номер :05:002:0143 (а.с.8).

Отже, відповідачем не доведено, що саме не було здійснено позивачем на час подання заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області.

Таким чином накази від 08.10.2020 та від 09.11.2020 ГУ Держгеокадастру у Сумській області, якими відповідач відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області, не відповідає приписам ст. 2 КАС України, у зв`язку із чим, суд вважає позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування наказів від 08.10.2020 № 18-30686/16-20-СГ та від 09.11.2020 № 18-34305/16-20-СГ обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом із тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ГУ Держгеокадастру затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області, враховуючи те, що за приписами п. є-1 ч. 1 ст. 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

У даному випадку, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог у відповідності до ст. 9 КАС України та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, позивачу підлягають відшкодуванню витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 08.10.2020 № 18-30686/16-20-СГ про відмову ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 09.11.2020 № 18-34305/16-20-СГ про відмову ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Буринського району Сумської області та прийняти рішення по вказаній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 25, м. Суми, 40000, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька