Справа № 640/22049/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 січня 2021 року справа №640/22049/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доПенсійного фонду України (далі по тексту - відповідач, ПФУ)
про1) визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту звернення, а саме з 07 серпня 2020 року; 2) зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту звернення, а саме з 07 серпня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

На думку позивача, він має право на пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на момент встановлення інвалідності йому виповнився 41 рік та він має необхідний страховий стаж.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/22049/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання; зобов`язано відповідача надати суду копію пенсійної справи позивача.

Відповідач на виконання вимог ухвали надав до суду копію пенсійної справи позивача та відзив.

У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилається на статтю 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначає, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 9 років на дату встановлення інвалідності (12 березня 2013 року) та 11 років на день звернення за пенсією (07 серпня 2020 року).

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю ІІ та ІІІ груп від 40 років до досягнення 42 років включно - 9 років; станом на 12 лютого 2013 року (встановлення інвалідності) йому виповнилося 41 рік, а тому для призначення пенсії по інвалідності необхідно мати 9 років стажу.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 07 серпня 2020 року про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач листом від 14 серпня 2020 року №2600-0314-8/114243 відмовив позивачу у призначенні пенсії по інвалідності, посилаючись на статтю 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач зазначив, що пенсія по інвалідності призначається особам, які визнані інвалідами ІІ групи, у віці від 40 років до 42 років включно за наявності страхового стажу 9 років на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією та від 46 років до 48 років включно за наявності страхового стажу 11 років; страховий стаж позивача відповідно до наданих до заяви документів про стаж станом на 30 червня 2020 року складає 9 років 10 місяців 9 днів (страховий стаж враховано повністю), тобто відсутній необхідний страховий стаж 9 років на дату встановлення інвалідності та 11 років на день призначення пенсії.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (стаття 55 Конституції України).

При розгляді спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суд перевіряє, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, що визначені законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій) (пункти 1 та 3 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач, оскаржуючи дії відповідача, стверджує, що порушено його право на отримання пенсії по інвалідності.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України).

Пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, яка спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу передбаченого статтею 32 цього Закону (частина перша статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, для осіб з інвалідністю II та III груп від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років та від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років (частина перша статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Так, право на пенсію по інвалідності мають особи:

1) яким установлено інвалідність ІІ та ІІІ групи;

2) у віці від 40 років до 42 років включно, які мають страхового стаж на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією - 9 років або у віці від 46 до 48 років включно - 11 років.

Суд не погоджується з доводами позивача, що для призначення пенсії по інвалідності йому необхідно мати 9 років стажу, оскільки позивач неправильно розуміє відповідну норму, через що робить не правильні висновки.

Позивач зазначає, що відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю ІІ та ІІІ груп від 40 років до досягнення 42 років включно - 9 років. На момент встановлення інвалідності 12 лютого 2013 року позивачу виповнилося 41 рік, для призначення пенсії по інвалідності позивачу необхідно мати 9 років стажу, оскільки йому інвалідність була встановлена, коли йому виповнилося 41 рік.

Стаття 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлює умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, страховий стаж, необхідний для призначення пенсії по інвалідності зазначений в статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи у віці від 40 років до 42 років включно, яким установлено ІІ групу інвалідності, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією - 9 років, особи у віці від 46 років до 48 років включно - за наявності страхового стажу 11 років.

Таким чином, для призначення пенсії по інвалідності у віці від 40 до 42 років позивачу необхідно мати 9 років стажу або на час настання інвалідності, або на день звернення за пенсією, у віці від 46 до 48 років - 11 років стажу.

Отже, позивач має права на призначення пенсії по інвалідності, а відповідач не має права відмовити в призначенні пенсії, якщо доказами підтверджено такі умови:

1) позивач є інвалідом ІІ або ІІІ групи;

2) позивач має необхідний страховий стаж на час настання інвалідності відповідно до віку встановленого частиною першою статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

або

3) позивач має необхідний страховий стаж на день звернення за пенсією інвалідності відповідно до віку встановленого частиною першою статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України тягар доведення в адміністративній справі лежить на відповідачеві - суб`єкті владних повноважень.

Суд розглянув наявні докази та прийшов до таких висновків щодо кожного з цих пунктів.

1) Позивач є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до посвідчення, виданого управлінням праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 10 квітня 2013 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з 12 лютого 2013 року.

Згідно із випискою з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0983938, яка міститься в матеріалах справи, позивачу при повторному огляді 11 лютого 2019 року підтверджено другу групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання.

2) Позивач не має необхідного страхового стажу на час настання інвалідності відповідно до віку встановленого частиною першою статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорту серії НОМЕР_2 дата народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено судом, позивач є інвалідом ІІ групи з 12 лютого 2013 року.

Отже, на час настання інвалідності позивачу виповнився 41 рік.

Таким чином, станом на 12 лютого 2013 року для призначення пенсії по інвалідності у позивача має бути наявний страховий стаж 9 років.

Відповідно до записів № 01-22 в трудовій книжці серія НОМЕР_4 страховий стаж позивача за періоди роботи з 01 вересня 1988 року по 12 лютого 2013 року складає 7 років 1 місяць 3 дні, а саме:

- 9 місяців 23 дні - з 01 вересня 1988 року по 23 червня 1989 року «учеба в СПТУ №40 г. Киева» (запис №01);

- 4 місяці 26 днів - 29 червня 1989 року «принят в ремонтно механический цех №18 оператором станков с ЧПУ 3 разр.», 24 листопада 1989 року «уволен в связи с призывом на военную службу, п. 3 ст. 36 КЗоТ УССР» - Киевский завод им. Лепсе (записи №02-03);

- 7 місяців 1 день - 07 березня 1992 року «принят на должность сторожа», 07 жовтня 1992 року «уволен по собственному желанию» - ГСК «Кировец» (записи №04-05);

- 1 рік 10 місяців 9 днів - «служба в Сов. Армии с 09.12.89г. по 17.10.1991г.» (запис №4);

- 2 місяці 2 дні - 11 грудня 1991 року «принят оператором станков с ЧПУ 3 разр. в цех №10», 12 лютого 1992 року «уволен по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ УССР» - Акціонерне товариство по виробництву екскаваторів «АТЕК» (записи №5-6);

-2 місяці 6 днів - 06 квітня 1993 року «принят на должность дезинфектора энтомологического отряда», 11 червня 1993 року «уволен по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ Украины» - Киевская горсанэпидстанция (записи №7-8);

- 1 місяць 21 день - 11 липня 1994 року «зачислен на должность охранника», 01 вересня 1994 року «уволен по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ Украины» -СПКП «Коммунстрой» (записи №9-10);

- 1 рік 17 днів - з 29 грудня 1994 року по 15 січня 1996 року «Служба в вооруженных силах Украины» - Воинская часть 2263 (запис №11);

- 10 місяців 11 днів - 20 серпня 1996 року «прийнятий на посаду слюсаря механоскладальних робіт 3р. відділу головного інженера», 30 червня 1997 року «звільнений в зв`язку з закінченням строкового договору, п. 2 ст. 36 КЗоТ Украины» - Фізико-технологічний інститут металів та сплавів НАН України (записи №12-14);

- 1 місяць 23 дні - 05 вересня 1997 року «принят на работу в МКПКП «Адамант» на должность макетчика», 27 жовтня 1997 року «уволен с занимаемой должности по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ Украины» - МКПКП «Адамант» (записи №15-16);

- 2 місяця 12 днів - 11 березня 1998 року «прийнятий вантажником експедиції хлібобулочних виробів», 22 травня 1998 року «звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України» - Дочірнє підприємство АТ «Київхліб» «Хлібокомбінат №12» (записи №17-18);

- 5 місяців 26 днів - 10 березня 1999 року «розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до п. 1-б ст. 29 Закону України «Про зайнятість населення», 05 вересня 1999 року «припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п. 1-3 ст. 30 Закону України «Про зайнятість населення» - Ленінградський центр зайнятості м. Києва (записи №19-20);

- 2 місяця 6 днів - 24 квітня 2000 року «прийнятий укладальником хлібобулочних виробів 3 розр. тимчасово», 29 червня 2000 року звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України» - Дочірнє підприємство АТ «Київхліб» «Хлібокомбінат №12» (записи №21-22).

Крім того, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , які містяться у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), страховий стаж позивача складає 1 рік 18 днів, а саме:

- 3 місяці 21 день, страхувальник - ТОВ «Буддеталь СП»

- 5 місяців 19 днів, страхувальник - ТОВ «Оптіма Телеком»;

- 3 місяці, страхувальник - ОСОБА_1 ;

- 8 днів, страхувальник - ТОВ «А.Нет».

Таким чином, у позивача станом на 12 лютого 2013 року наявний трудовий стаж 8 років 1 місяць 21 день, а, отже, трудового стажу позивача станом на час настання інвалідності не достатньо для призначення пенсії по інвалідності.

3) Позивач не має необхідного страхового стажу на день звернення за пенсією по інвалідності відповідно до віку встановленого частиною першою статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 07 серпня 2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

На день звернення за пенсією позивачу виповнилося 48 років, а тому для призначення пенсії по інвалідності у позивача має бути наявний страховий стаж 11 років.

В трудовій книжці позивача, міститься запис №23, відповідно до якого позивач 16 жовтня 2018 року прийнятий на посаду диспетчера відділу збуту ТОВ «Прайм Трейд Центр».

Інші записи в трудовій книжці позивача про періоди його роботи відсутні, а також в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували страховий стаж позивача в період з 12 лютого 2013 року по 07 серпня 2020 року.

Отже, страховий стаж позивача за період з 12 лютого 2013 року по 07 серпня 2020 року становить 1 рік 9 місяців 23 дні.

Таким чином, на день звернення за пенсією по інвалідності у позивача наявний страховий стаж 9 років 11 місяців 14 днів, тобто позивач на день звернення за пенсією по інвалідності не має необхідного стажу 11 років.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач не має необхідного страхового стажу ні на час настання інвалідності, ні на день звернення за призначенням пенсії по інвалідності, а тому у відповідача відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії по інвалідності.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність його поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко