Справа № 280/2975/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 січня 2021 року 10 год. 30 хв.Справа № 280/2975/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участі секретаря судового засідання Серебрянникової О.А. та сторін

від позивача: адвокат Кущ Є.Є.,

від відповідача Гришун О.О.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СД Брюері» (юридична адреса: 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 1, офіс 6, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд 166, )

про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.03.2020 № ,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю «СД Брюері» (далі по тексту позивач) до Головного управління ДПС в Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд:

- скасувати податкове повідомлення рішення № від 24.03.2020 про застосування штрафу до позивача на загальну суму 119000,00 грн.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач вказав, що підстав для нарахування застосування фінансових санкцій до нього немає, оскільки висновки перевірки, що знайшли своє відображення у податковому повідомленні-рішенні № від 24.03.20, є хибними, а саме рішення не законне та таке, що підлягає скасуванню. Підставою для застосування фінансових санкцій вказано пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та абз. 22 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирта етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Підприємство не порушувало вимоги ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирта етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» як на ет вказано відповідачем. Окрім того абз. 22 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирта етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не передбачає застосування санкцій у тому вигляді і за те порушення, як це вказано у самому Акті перевірки № 93/08-01-32-04/41036049 від 05.03.20. Таким чином на думку позивача податкове повідомлення-рішення № від 24.03.20 взагалі не містить належних правових підстав для застосування фінансових санкцій. Відповідач заперечує недостовірність звітів про обсяги виробництва та реалізації форма 2-РС за листопад 2018 року березень 2019 року. Щодо при формуванні звітів 1-ОА та 2-РС у лютому 2019 року підприємством було допущено помилки, які було самостійно виявлено та виправлено у звітах 1-ОА та 2-РС у березні 2019 року.

Ухвалою суду від 06.05.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

21.05.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 18.06.2020 об 14 год. 00 хв. 10.06.2020 від представника відповідача через канцелярію суду (№26995) поданий відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідач провів позапланову документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СД Брюері» з питань дотримання ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирта етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» відповідно до наказу ГУ ДПС у Запорізькій області № 58 від 19.02.2020. Перевіркою за період листопад 2018 року березень 2019 року встановлено, що позивачем надано «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» (форма № 2-РС) та «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв»(форма № 1-ОА) із невідповідністю показників у даних звітах та невідповідністю даних у цих звітах із даними бухгалтерського обліку. Окрім того, одиниці виміру, використані у звітах, дали, а не декалітри. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Ухвалою суду від 18.06.2020 зупинено провадження для примирення сторін до 09.11.2020 о/об 16 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 09.11.2020 поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 09.11.2020 о/об 16 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 09.11.2020 зупинено провадження по справі для примирення сторін до 20.01.2021 о/об 09 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 20.01.2021 поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 20.01.2021 о/об 09 год. 30 їв.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання проти задоволення позовних заперечувала та просила суд відмовити у їх задоволенні.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

В період з 21.02.20 по 27.02.20 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїздну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СД Брюері» з питань дотримання вимог ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирта етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями) в частині недостовірності відомостей у звітах про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою №2-РС та звітах про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі за формою № 1-ОА листопад 2018 року березень 2019 року, про що складено акт перевірки № 93/08-01-32-04/41036049 від 05.03.20.

Перевіркою встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «СД Брюері» надано «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» (форма №2-РС) та «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв»(форма №2-РС) із невідповідністю показників у даних звітах та невідповідністю показників, а саме за даними звіту № 2-РС у листопаді 2018 року інші витрати у місяці 0, а залишок на кінець звітного місяця 310.893 дал, тоді як за даними бухгалтерського обліку інші витрати у звітному місяці 16.038 лад, а залишок продукції на кінець звітного місяця 294.855 дал. Таким чином дані форми №1-ОА відрізняються від звіту форми №2-РС.

У грудні 2018 року за даними звіту № 2-РС залишок на початок звітного місяця 310.893 дал, а за даними бухгалтерського обліку 294.855 дал., а у звіті форми №1-ОА 294.855 дал., а залишок на кінець звітного місяця 310.893 дал, тоді як за даними бухгалтерського обліку інші витрати у звітному місяці 16.038 лад, а залишок продукції на кінець звітного місяця 294.855 дал. Таким чином дані форми №1-ОА відрізняються від звіту форми №2-РС. Така самма невідповідність спостерігається у січні, лютому та березні 2019 року.

Окрім того встановлено у звіті форми №2-РС за лютий 2019 року немає даних про надходження, про кількість реалізованої продукції, інші витрати та реалізовано на власне виробництво, що не відповідає даним бухгалтерського обліку та даним у звіті форми № 1-ОА, та спостерігається невідповідність даних за березень 2019 року.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийняте податкове повідомлення - рішення № від 24.03.2020 про застосування штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю «СД Брюері» на загальну суму 119000,00 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням рішенням позивач звернувся до суду із даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № № 996-XIV від 16 липня 1999 року бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № № 996-XIV від 16 липня 1999 року бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирта етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Отже, подання таких звітів не пов`язано із формуванням зобов`язань з податків та зборів, є формою контролю за обігом алкогольних напоїв та носить інформативний характер.

Таким чином, в контексті вимог ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № № 996-XIV звіти, передбачені ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирта етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» носять вторинний характер та ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В ході судового розгляду позивач пояснив, що у листопаді 2018 року мало місце повернення готової продукції як браку у розмірі 16.038 далів. Це знаходить своє відображення у відповідному звіті 1-ОА, але не відображено у звіті 2-РС.

Товари, які втратили матеріальну цінність у результаті псування, підприємство вже не може застосовувати за призначенням, тобто вони більше не відповідають критеріям визнання активу та мають бути списані з балансу.

Якщо прийнято рішення про повну непридатність товарів, то на підставі затвердженого протоколу інвентаризаційної комісії керівник підприємства видає розпорядження про їх списання. Факт списання товарів оформляється актом списання , який буде підставою для відображення записів у бухгалтерському обліку.

Виявлення факту псування товарів слугує підставою для проведення інвентаризації на підставі абзац 4 п. 7 розділу І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань № 879 від 02.09.2014.

Відповідно до п. 3 розділу IV Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань № 879 від 02.09.2014 результати інвентаризації на підставі затвердженого протоколу інвентаризаційної комісії відображаються у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності того звітного періоду, у якому закінчена інвентаризація.

В ході судового розгляду позивач пояснив, що у листопаді 2018 року мало місце повернення готової продукції як браку у розмірі 16.038 далів. Це знаходить своє відображення у відповідному звіті 1-ОА, але не відображено у звіті 2-РС.

Не зважаючи на повернення частини виготовленої продукції як браку, підприємство не в праві проігнорувати бухгалтерську звітність, аби зробити ідентичними дані звітів 1-ОА та 2-РС. З часом бракована продукція була списана, про що складено відповідний Акт списання товарів №4 від 29.03.19, вже після чого було внесено відповідні відомості до звіту.

Аналогічні пояснення надавалися позивачем і під час проведення перевірки, однак, ні тоді, ні під час судового розгляду, відповідач ніяким чином не взяв до уваги ці пояснення та не спростував їх.

Під час судового розгляду позивач визнав, що дійсно, при формуванні звітів 1-ОА та 2-РС у лютому 2019 року підприємством було допущено помилки.

Ці помилки було самостійно виявлено та виправлено у звітах 1-ОА та 2-РС у березні 2019 року шляхом приведення даних звіту до реальних цифр що підтверджується матеріалами перевірки.

Встановлено, що на час подачі звітів, що перевірялися, ані сам Закон України Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирта етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ані Наказ Міністерства фінансів України від 11.02.16 № 49 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення» не мали механізму виправлення помилок у звітах 1-ОА та 2-РС.

Відповідно до актуальної на час притягнення позивача до відповідальності редакції ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирта етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі якщо в місяці, наступному за звітним місяцем, суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) самостійно виявив помилки у поданому ним звіті за звітний місяць, він зобов`язаний подати уточнений звіт до кінця місяця, наступного за звітним місяцем. У такому разі штраф, встановлений абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовується.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Фактично на час проведення перевірки законодавцем вже було передбачено можливість виправлення помилок у звітах та створено механізм усунення підстав для відповідальності що і було реалізовано позивачем.

В ході судового засідання відповідач підтвердив свою позицію, викладену і відзиві на позов, яка фактично дублює висновки акту перевірки № 93/08-01-32-04/41036049 від 05.03.20, однак не спростував аргументи позивача.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1ст.143 КАС України).

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп, що підтверджується квитанцією.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СД Брюері» (юридична адреса: 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 1, офіс 6, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд 166, ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.03.2020 № - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення рішення № від 24.03.2020 про застосування штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю «СД Брюері» на загальну суму 119000,00 грн, яке прийняте Головним упрвлінням ДПС у Запорізькій області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд 166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СД Брюері» (юридична адреса: 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 1, офіс 6, ) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 25.01.2021.

Суддя Р.В. Сацький