Справа № 420/1529/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1529/20
25 січня 2021 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 в порядку ст.382, 383 КАС України про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року у справі №420/1529/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року, здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019 року однією сумою, з урахуванням виплачених сум з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу, без використання при таких виплатах постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно-правових актів (постанова №649 від 22.08.2018 року, постанова №804 від 14.08.2019 року), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року протиправними;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року, здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019 року однією сумою, з урахуванням виплачених сум;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 22 вересня 2020 року.

12 жовтня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом видано по справі виконавчий лист №420/1529/20.

06 січня 2021 року від позивача надійшла заява в порядку ст.382, 383 КАС України (вхід. №735/21), в якій заявник просить:

- визнати бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області яка полягає у не виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року у справі №420/1529/20 в повному обсязі протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області негайно (без відстрочення) здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019 року однією сумою;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення, (ч.1 ст.382 КАС України).

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що ГУПФУ в Одеській області не вчинило належні дії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року у справі №420/1529/20, не виконало рішення суду в повному обсязі, а саме не здійснило виплату позивачу суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019 року однією сумою, у зв`язку з чим має місце протиправна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

16 січня 2021 року від представника ГУ ПФУ в Одеській області надійшли заперечення (вхід. №ЕП/1030/21), в яких представник просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України посилаючись при цьому на те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт. Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.04.2019 року по справі №523/15136/15-а, ухвалі від 23.04.2019 року по справі №805/516/18-а. Відповідач також наголошує, що зважаючи на те, що всі рішення, які набрали законної сили, відповідно до ст. 370 КАС України, є обов`язковими до виконання на всій території України, та заявником не наведено відповідних доказів, які б могли свідчити, що прийняте рішення в подальшому може бути не виконане Головним управлінням, а отже дана заява позивача не може підлягати задоволенню. Крім того, відповідач вказує на те, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі №420/1529/20, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 року, ОСОБА_1 25.09.2020 року проведено перерахунок пенсії з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Таким чином, на переконання відповідача, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року в сумі 2721,51 грн. буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача в порядку ст.382, 383 КАС України, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, та заперечення, оцінивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду поданої заяви, суд зазначає наступне.

Згідно ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997, заява №18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч.2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ч.1 ст.382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом ч.1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз вказаних норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, виконання судового рішення є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до ст.1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах це особлива форма правосуддя, діяльність суду пов`язана із реалізацією судових актів у адміністративних справах, яка здійснюється у формі «контрольного санкціонування» вчинення деяких процесуальних дій, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Судовий контроль є важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення. Це означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (відповідно до приписів резолютивної та мотивувальної частини рішення).

Cлід зазначити, що позивач звертаючись до суду із даною заявою в порядку ст.382 КАС України щодо надання звіту про виконання судового рішення ще 12 жовтня 2020 року отримав виконавчий лист №420/1529/20 та 17 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження ВП №63644153 в межах якого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року, здійснити виплати ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019 року однією сумою, з урахуванням виплачених сум.

Тобто, судом встановлено, що позивачем вибрано спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до виконавчої служби.

Також розглядаючи заяву позивача в порядку ст.383 КАС України судом встановлено що Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області згідно пенсійной справи №ЮО101748 (пенсіонера ОСОБА_1 ), здійснено 25.09.2020 року перерахунок ОСОБА_1 розміру пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року, з якого вбачається виконання відповідачем рішення по справі №420/1529/20.

Крім того, судом встановлено, що інформація про виконання рішення по справі №420/1529/20 внесена Головним управлінням до реєстру судових рішень, що підтверджується скриншотом, наданим представником відповідача до заперечень.

Таким чином, зважаючи на те, що Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області здійснило конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року в адміністративній справі №420/1529/20, а також існує відкрите виконавче провадження в межах якого державний виконавець має право вчиняти дії з примусового виконання рішення суду за Законом України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутні протиправна бездіяльність відповідача щодо невиконання зазначеного рішення суду.

Також, судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Крім цього, суд вказує, що зазначені у ст.383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Вказана правова позиція визначена в постанові Верховного Суду по справі №520/11829/17 від 27 листопада 2018 року.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладене суд доходить висновку, що позивачем не доведено невиконання рішення чи вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області протиправних дій чи бездіяльності під час виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року по справі №420/1529/20, а відтак у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 151, 243, 248, 254, 373, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст.382, 383 КАС України про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення та про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року у справі №420/1529/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов