Справа № 280/7908/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2021 року Справа № 280/7908/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Черновол А.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-б; )

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якій позивач просить суд зобов`язати відповідача визнати право позивача на пенсію за віком з 27.12.2004 та зробити необхідний перерахунок її розміру у зв`язку із цим.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що має статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії, з 27.12.2012 йому при досягненні 52 річного віку призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII). Позивач звертає увагу, що відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII) пенсія призначається зі зменшенням на 8 років пенсійного віку, встановленого загальним законом, у зв`язку з чим він набув право на призначення пенсії 27.12.2004 при досягненні 44 років. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до відповідача із заявами про визнання його права на пенсію за віком відповідно до Закону №796-XII при досягненні 44 річного віку та проведення відповідного перерахунку його пенсії, однак позитивного результату не отримав. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.11.2020 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 24.11.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, витребувано від Управління матеріали пенсійної справи ОСОБА_1

15.12.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх.№61156), в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач перебуває на обліку в Управлінні з 27.12.2012 як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, яка призначена за заявою позивача від 30.01.2013. При цьому, позивач в період з 27.12.2004 до 29.01.2013 із заявою про призначення пенсії до Управління не звертався, а відповідачем рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком не приймалось. Таким чином відсутні підстави для визнання права позивача на призначення пенсії з 2004 року. Звертає увагу, що позивач скористався пільгами, передбаченими Законом №1788-XII та Законом №796-XII, на зменшення пенсійного віку у 8 років, у зв`язку із чим право на призначення пенсії за віком виникло у нього з 27.12.2012. Пенсію позивачу розраховано згідно з наданими документами та у відповідності до вимог діючого законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити.

15.12.2020 до суду надійшли документи (вх.61155) на виконання ухвали суду від 24.11.2020 в частині витребування доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Відповідно до довідки Військової частини №93932 від 04.11.1987 №764 позивач з 20.05.1987 по 04.11.1987 приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 11.01.2013, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи другої категорії.

30.01.2013 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком за Списку №1 відповідно до Закону №1788-XII, з 27.12.2012 ОСОБА_1 призначено вказаний вид пенсії.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вважаючи, що набув право на призначення пенсії за віком з 27.12.2004 у відповідності до Закону №796-XII, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо визнання його права на пенсію за віком відповідно до Закону №796-XII з 27.12.2004 та проведення відповідного перерахунку його пенсії.

Листом від 17.07.2020 №6114-5675/В-02/8-0800/20 Управління з посиланням на статтю 55 №796-XII Закону повідомило, що особи, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, вік виходу на пенсію зменшується на 8 років. Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, а саме чоловіки - 10 років і більше, вік виходу на пенсію зменшується додатково на три роки понад передбачений цією статтею. За документами пенсійної справи позивача встановлено, що на час звернення за пенсією до органів Пенсійного фонду позивач відпрацював на роботах із особливо шкідливими і особливо важками умовами праці за Списком 1 08 років 02 місяці, тому набули право виходу на пенсію у 52 роки. Відповідно до довідки Галузевого Державного архіву міністерства оборони України №с48651 від 21.10.2009 позивач у 1987 році залучався на виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не менше 14 днів, що давало позивачу право на зменшення пенсійного віку на 8 років, тобто в 52 роки. Якщо особа має право на зниження пенсійного віку за різними законами, то в такому випадку застосовується пільга по зниженню пенсійного віку за одним із цих Законів за вибором цієї особи. З урахуванням зазначеного, роз`яснено, що позивачу на підставі його особистої заяви з 27.12.2012 після досягнення пенсійного віку 52 роки було призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку на 8 років.

На відповідне звернення позивача, листом від 28.08.2020 №7556-6999/В-02/8-0800/20 Управління надало відповідь, аналогічну викладеній у листі від 17.07.2020 №6114-5675/В-02/8-0800/20, та додатково повідомило, що чинним законодавством не передбачено одночасне підсумування пільг дострокового виходу на пенсію.

Не погодившись з такою позицією відповідача, та вважаючи, що має право на призначення пенсії за віком з 27.12.2004 у відповідності до Закону №796-XII та на відповідний перерахунок пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 15 Закону №1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 55 Закону України №796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

За змістом вказаної статті особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - зменшення віку становить 8 років.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на три роки понад передбачений цією статтею.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV) визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням з спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульована Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з пунктом 1.2 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Пунктом 4.1 Порядку №22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідно до положень пункту 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Таким чином, законодавством передбачено спеціальний порядок призначення пенсії, який є обов`язковим та передбачає дві складові: звернення особи із заявою встановленої форми про призначення пенсії, прийняття органом Пенсійного фонду України відповідного рішення за наслідками розгляду такої заяви.

З матеріалів справи встановлено, що позивач не звертався до Управління із заявою про призначення пенсії за віком з 27.12.2004 відповідно до Закону №796-XII, а відповідачем не приймалось рішення про відмову у призначенні такої пенсії.

Листи відповідача від 17.07.2020 №6114-5675/В-02/8-0800/20 та від 28.08.2020 №7556-6999/В-02/8-0800/20 не є рішеннями про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №796-XII у розумінні Закону №1058-IV та Порядку №22-1, а є відповідями про роз`яснення законодавства на відповідні заяви позивача, які розглянуті в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однак, за встановленими обставинами у даній справі, позивачем не було подано до органу Пенсійного фонду заяву встановленого зразка про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №796-XII, а останнім не приймалось рішень у відповідності Закону №1058-IV та Порядку №22-1, які обмежують реалізацію соціальних гарантій позивача, що свідчить про відсутність порушеного права позивача, яке має захищатися в судовому порядку.

Разом з тим, за змістом позовної заяви позивач вважає, що відповідач зобов`язаний був самостійно призначити пенсію за віком з 27.12.2004 при досягненні позивачем 44 річного віку, оскільки право на призначення пенсії за віком на загальних підставах він набув у 52 років, а тому з урахуванням зменшення пенсійного віку у 8 років відповідно до Закону №796-XII, пенсійний вік для призначення пенсії за вказаним законом становить 44 років.

Суд зазначає, що вказані доводи позивача є безпідставними та такими, що ґрунтуються на довільному тлумаченні норм матеріального права, з огляду на таке.

По-перше, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що пенсійний орган є суб`єктом, на якого покладено обов`язок вирішення питання щодо призначення пенсій лише на підставі наданих йому документів.

По-друге, як зазначалось вище, відповідно до положень статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком, згідно яких особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 слідує, що позивачу призначено пенсію за віком за Списком №1 з 27.12.2012 при досягненні 52 річного віку у відповідності до норм Закону №1788-XII за його особистою заявою від 30.01.2013, тобто зі зменшенням загального пенсійного віку на передбачену законом пільгу 8 років.

Таким чином, заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 22.01.2021.

Суддя М.О. Семененко