Справа № 9901/14/21
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 січня 2021 року

Київ

справа №9901/14/21

адміністративне провадження №П/9901/14/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стародуба О.П. вирішуючи питання відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ради національної безпеки і оборони України, Президента України про визнання протиправним та скасування рішення про застосування обмежувальних заходів,

в с т а н о в и в:

18.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з позовом, в якому просить скасувати рішення Ради національної безпеки і оборони України від 21.06.2018 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) (п. 128 Додатку 1).

За приписами частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 4 і 5 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини 4 статті 22 КАС України, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Згідно із частиною 1 статті 266 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Отже, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності чітко визначеного кола суб`єктів владних повноважень, перелік яких не підлягає розширеному тлумаченню.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачами за поданим позовом, позивачем визначено Раду національної безпеки і оборони України та Президента України. При цьому вимоги заявлено лише до Ради національної безпеки і оборони України, розгляд яких, відповідно до положень статей 22, 266 КАС України, не належить до юрисдикції Верховного Суду, як суду першої інстанції.

Тобто, в порушення вимог статтей 160, 266 КАС України позивачем не зазначено позовних вимог до суб`єктів, зазначених у статтях 22, 266 КАС України і виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наданням десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали, протягом якого позивач може усунути недоліки позовної заяви, а саме: привести позовну заяву у відповідність до вимог статті 160 КАС України з урахуванням вимог статтей 22, 266 КАС України.

У разі неусунення недоліків позовної заяви протягом установленого строку вона буде повернута позивачу згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Керуючись статтями 22, 160, 169, 248, 266 КАС України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя:

О.П. Стародуб