Справа № 420/12645/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УІТАКА» (вул. грецька, 44, кабінет 2/А, м. Одеса, 65026, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УІТАКА» з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить суд:

визнати противоправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 27.05.2020 року та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 27.05.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС в Одеській області 27.05.2020 року на підставі Акта перевірки від 23.04.2020 року № 3092/15-32-50-04/34203597 прийнято податкове повідомлення-рішення № та податкове повідомлення-рішення № .

Податковим повідомленням-рішенням № від 27.05.2020 року встановлено штрафні санкції у розмірі 26001 (двадцяти шести тисяч однієї) гривні 46 копійок за затримку на 2 календарні дні сплати суми самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість (суми недоплати та штрафу у розмірі трьох відсотків від такої суми) відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 25.03.2020 року.

Податковим повідомлення-рішення № від 27.05.2020 року встановлено штрафні санкції у розмірі 43218 (сорок три тисячі двісті вісімнадцять) гривень 40 копійок за затримку на 458 та 441 календарних дні сплати суми самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість (суми недоплати та штрафу у розмірі трьох відсотків від такої суми) відповідно до уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 18.12.2018р., № від 04.01.2019р.

Позивач звертає увагу, що усупереч Акту податкової перевірки від 23.04.2020 року № 3092/15-32-50-04/34203597, в якому зафіксовані виявлені при проведенні податкової перевірки порушення строків згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, контролюючим органом виноситься податкові повідомлення-рішення № від 27.05.2020 року та № від 27.05.2020 року про застосування штрафних санкцій статті 126 Податкового Кодексу України за порушення строків, визначених пунктами 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України. У Акті перевірки від 23.04.2020 року № 3092/15-32-50- /4/34203597 не зафіксовані порушення строків, визначених пунктами 57.1., 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Застосування штрафних санкцій за виявлені при проведенні податкової перевірки порушення строків згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України на підставі статті 126 розділу П Податкового Кодексу України, не відповідає вимогам чинного законодавства України, так як, невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Податкового Кодексу України, є підставою для накладення штрафу, передбаченого пунктом 120.2 статті 120 Податкового Кодексу України.

Абзацом третім пункту 120,2 статті 120 Податкового Кодексу України визначено, що при самостійному донарахуванні платником податків з дотриманням порядку, вимог та обмежень, передбачених статтею 50 цього Кодексу, суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, штрафи, передбачені главою 11 розділу II Податкового Кодексу України (у тому числі передбачений ст. 126 ПКУ), не застосовуються. Так як, Товариством з обмеженою відповідальністю «УІТАКА» самостійно донарахуванні суми податкових зобов`язань, відповідальність передбачена п. 126 ст. 126 розділу ІІ Податкового Кодексу України визначена у повідомленнях-рішеннях № від 27.05.2020 року та № від 27.05.2020 року до нього застосовуватися не може.

Позивач наполягає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення № від 27.05.2020 року та № від 27.05.2020 року не відповідають вимогам чинного законодавства України, прийняті відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою судді від 23.11.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача 09.12.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головне управління ДПС в Одеській області не погоджується з доводами позивача у зв`язку з наступним.

ГУ ДПС в Одеській області провело камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість ТОВ «УІТАКА» за період 2018-2020 роки, якою встановлено порушення вимог п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України, а саме: ТОВ «УІТАКА» () несвоєчасно сплачено узгоджені грошові зобов`язання з податку на додану вартість згідно уточнюючих розрахунків від 18.12.2018 року №; від 04.01.2019 року №; від 25.03.2020 року № на загальну суму ПДВ 476106 грн. 60 коп., в т.ч. на суму 260014 грн. 60 коп. із затримкою строків сплати до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання та на суму 216092 грн. із затримкою строків сплати більше ніж на 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

Платником було порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків визначених п.50.1 ст.50 ПК України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ, пункту 203.2 статті 203 та застосовано штрафні санкції 126 Податкового кодексу України.

Виходячи із вищезазначеного, ГУ ДПС в Одеській області цілком законно прийнято ППР про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість від 27.05.2020 року № у сумі 26001 грн. 46 коп. та № у сумі 43218 грн. 40 коп. (розрахунок ППР від 27.05.2020 року № - 260014,60 грн X 10% та ППР від 27.05.2020 року № - 216092 X 20%).

Також відповідач не вважає причини пропуску подачі позову поважними, оскільки, як сам зазначив представник Позивача адвокат Цубенко Євген Леонідович, крайній строк звернення до суду є 15.10.2020 року. На думку відповідача, адвоката можна було замінити на момент хвороби Представника позивача Цубенко Євгена Леонідовича.

У зв`язку із вищевикладеним, відповідач просить відмовити ТОВ «УІТАКА» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

22.12.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вважає зміст Відзиву і аргументацію відповідача такою, що не оспорює підстави, правове обґрунтування та вимоги позовної заяви ТОВ «УІТАКА». На думку позивача, зміст відзиву не містить чіткої та конкретної аргументації щодо заявлених Товариством позовних вимог. Зміст відзиву містить тільки детальне відтворення положень Податкового кодексу України.

У відповіді на відзив позивач повторно підкреслює доводи, на які посилається у позові, а також зазначає, що твердження відповідача не відповідають обставинам справи та не спростовують доводів представника ТОВ «УІТАКА» щодо протиправності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Провадження по даній справі відкрито 23.11.2020 року, у зв`язку з чим 22.01.2021 року був останнім днем для розгляду справи.

Зважаючи на перебування головуючого судді у відпустці в період з 21.01.2021 р. по 22.01.2021 р. включно, справа розглядається 25.01.2021 року - у перший робочий день після виходу судді з відпустки, який є останнім днем строку, визначеного ст. 258 КАС України для розгляду справи, з урахуванням приписів ч.1 та ч.6 ст.120 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб південного управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеській області Поперечною А.Г. відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 розділу І та у порядку абз. 2 пункту 76.3 статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість на протязі звітних (податкових періодів 2018 2020 рр. ТОВ «УІТАКА», .

За результатами проведеної перевірки був складений Акт від 23.04.2020 року за № 3092/15-32-50-04/34203597, яким задокументовано порушення сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків визначених п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, пункту 203.2 статті 203 розділу V Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), а саме: ТОВ «УІТАКА» () несвоєчасно сплачено узгоджені грошові зобов`язання з податку на додану вартість згідно уточнюючих розрахунків від 18.12.2018 року №; від 04.01.2019 року №; від 25.03.2020 року № на загальну суму податку на додану вартість 476106 грн. 60 коп., в т.ч. на суму 260014 грн. 60 коп. із затримкою строків сплати до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання та на суму 216092 грн. із затримкою строків сплати більше ніж на 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

На підставі Акту перевірки від 23.04.2020 року за № 3092/15-32-50-04/34203597 ГУ ДПС в Одеській області були складені податкові повідомлення- рішення:

- № від 27.05.2020 року про застосування штрафних санкцій у сумі 26001 грн. 46 коп. (розрахунок: 260014,60 грн х 10%);

- № від 27.05.2020 року про застосування штрафних санкцій у сумі 43218 грн. 40 коп. (розрахунок: 216092 х 20%).

Рішенням Державної податкової служби України від 10.09.2020 року № 27597/6/99-00-06-02-05-06 скаргу ТОВ «УІТАКА» від 01.07.2020 року б/н на податкові повідомлення-рішення від 25.05.2020 року №№ та залишено без задоволення.

Вважаючи оскаржувані повідомлення рішення такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, що прийняті не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пункту 75.1.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

76.3. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 58.1 ст. 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що Актом камеральної перевірки 23.04.2020 року № 3092/15-32-50-04/34203597 ТОВ «УІТАКА» задокументовано порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків визначених п. 50.1 ст. 50, п. 203.2 ст. 203 ПК України. У висновку даного Акту перевірки визначено, що відповідальність за несплату узгодженої суми податкових зобов`язань протягом граничних строків передбачена п. 126 ст. 126 розділу II Податкового Кодексу України.

Проте, в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях № від 27.05.2020 року та № від 27.05.2020 року зазначається, що відповідно до акту № 3092/15-32-50-04/.04.2020 встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначеного п.п. 57.1, 57.3 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями.

Таким чином, оскаржувані повідомлення рішення містять порушення, яке не було встановлено та зафіксовано працівниками ГУ ДПС в Одеській області Актом камеральної перевірки від 23.04.2020 року № 3092/15-32-50-04/34203597, на підставі якого приймалися податкові повідомлення рішення №№ , від 27.05.2020 року. В Акті перевірки відсутні будь-які посилання на пункти 57.1. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Зазначене свідчить про безпідставність та протиправність прийнятих ГУ ДПС в Одеській області податкових рішень №№ , від 27.05.2020 року.

Крім того, відповідачем у відзиві на адміністративний позов були проігноровані розбіжності у посиланнях ГУ ДПС в Одеській області на статті ПК України в Акті перевірки та прийнятих, на підставі нього, податкових повідомленнях-рішеннях.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1 статті 49 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 203.1 ст. 203 ПК України, що входить до розділу V- Податок на додану вартість, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п.203.2 ст. 203 ПК України).

Порядок внесення змін до податкової звітності регулюється статтею 50 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України установлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом (пункт 50.2. ст. 50 ПК України).

Отже, чинним законодавством передбачена можливість виправити платником податку помилки у вже поданій ним декларації.

Відповідно до пункту 120.2 ст. 120 ПК України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати).

При самостійному донарахуванні суми податкових зобов`язань інші штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.

Таким чином, юридичним фактом, який зумовлює застосування до платника податків штрафу, передбаченого пунктом 120.2 статті 120 ПК України, є виправлення таким платником податків у раніше поданій ним звітності суми грошового зобов`язання, яка не була сплачена у встановлені цим Кодексом строки, без самостійної сплати грошового зобов`язання, передбаченого пунктом 50.1 статті 50 ПК України.

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, Актом камеральної перевірки від 23.04.2020 року за № 3092/15-32-50-04/34203597 встановлено порушення ТОВ «УІТАКА» терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків визначених п. 50.1 ст. 50, п. 203.2 ст. 203 ПК України №2755-VI із змінами та доповненнями. Визначено, що відповідальність за несплату узгодженої суми податкових зобов`язань протягом граничних строків передбачена п. 126 ст. 126 розділу II Податкового Кодексу України.

Проаналізувавши норми ПК України та документи, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Податкового Кодексу України, як це задокументовано актом перевірки від 23.04.2020 р., є підставою для накладення штрафу, передбаченого пунктом 120.2 статті 120 ПК України.

При цьому у ч.2 п. 120.2 статті 120 ПК України зазначається, що при самостійному донарахуванні суми податкових зобов`язань інші штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.

Судом встановлено, що позивачем самостійно були донараховані суми податкових зобов`язань, що підтверджується уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 18.12.2018 року №; від 04.01.2019 року №; від 25.03.2020 року №.

Статті 120, 126 ПК України до складу однієї глави глави ІІ Відповідальність.

Отже, застосування штрафних санкцій за виявлені при проведенні податкової перевірки порушення строків згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України на підставі статті 126 розділу П Податкового Кодексу України, не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Суд наголошує, що відповідачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень та накладення штрафних санкцій.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що оспорювані податкові повідомлення-рішення від 27.05.2020 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 26001 грн. 46 коп., № від 27.05.2020 року про застосування штрафних санкцій у сумі 43218 грн. 40 коп. є протиправними і такими, що підлягають скасуванню.

Щодо строків звернення до суду з даним позовом, суд повідомляє наступне.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 ст. 102 Податкового кодексу України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Таким чином, п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу.

Враховуючи вищевикладене, строк для подання даного адміністративного позову позивачем не порушено.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволеню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «УІТАКА» (вул. грецька, 44, кабінет 2/А, м. Одеса, 65026, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 27.05.2020 року та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 27.05.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УІТАКА» (вул. грецька, 44, кабінет 2/А, м. Одеса, 65026, ) судові витрати у розмірі 2 102,00 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.