Справа № 280/4908/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Справа № 280/4908/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа "Доступна ціна" (вул. Фонвізіна, 8, м. Запоріжжя, 69068, адреса для листування: вул. Героїв 55 Бригади, 49/10, м. Запоріжжя, 69068) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа "Доступна ціна" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 08.04.2020 №001963204 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 17000,00 грн.

Крім того, просить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на грубе порушення встановленого діючим законодавством порядок та процедуру прийняття рішення про винесення податкового повідомлення-рішення та протиправність податкового повідомлення-рішення, якими до нього були застосовані фінансові санкції за порушення вимог ч.3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (із змінами та доповненнями) в частині своєчасності подання звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі (форма №1-ОТ) за червень 2019 року, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа "Доступна ціна" відповідний звіт був поданий у встановлені Законом строки.

Також, позивач зазначає, що подання звіту 10 числа місяця, наступного за звітним, в повній мірі відповідає вимогам ч.3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», № 481/95-ВР від 19.12.1995 (із змінами та доповненнями), а також положенням Європейської конвенції про обчислення строків.

Ухвалою від 27.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Судове засідання призначено на 14.09.2020 без повідомлення (виклику) сторін.

03.08.2020 від відповідача до суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 04.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотанні відповідача про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

17.08.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем був порушений встановлений Законом строк подачі контролюючому органу звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі (форма №1-ОТ). Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Головним управлінням у ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання дотримання вимог ч.3 ст.16 Закону України «Про держане регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями), в частині несвоєчасного подання в установлений законодавством строк «Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі» (форма №1-ОТ) за червень 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМ «Доступна ціна» (), про що складений акт від 13.03.2020 року №110/08-01-32-04/42198039.

Дані документальної позапланової невиїзної перевірки свідчать про порушення ч. 3 ст. 16 Закону України «Про держане регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями), а саме: «Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у, оптовій мережі» (форма №1-ОТ) за червень 2019 року надано несвоєчасно. ТОВ "ТМ "ДОСТУПНА ЦІНА", (ЄДРГІОУ 42198039) у періоді, що перевіряється, Згідно Ліцензійного реєстру виданих ліцензій має ліцензію на оптову торгівлю тютюновими виробами № 00049 терміном дії з 19.12.2018 по 19.12.2023 року.

На адресу позивача надано запит від 23.10.2019 року №9609/10/08-01 -32-04-11 про надання пояснень та їх документальне підтвердження з питання несвоєчасного надання до контролюючого органу «Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі» (форма №1-ОТ) за червень 2019 року, який отримано 05.11.2019 року керівником підприємства особисто .

На вищезазначений запит 25.11.2019 року (вх. 25.11.2019р. № 15781/10) ТОВ "ТМ "ДОСТУПНА ЦІНА", надало пояснення, згідно яких підприємство не вважає Звіт №1-ОТ за червень 2019 року наданий 10.07.2019 року несвоєчасно поданим.

Згідно з записами в Архіві податкової звітності Звіт №1-ОТ за червень 2019 року наданий ТОВ "ТМ "ДОСТУПНА ЦІНА" 10.07.2019 року та зареєстровано за реєстраційним номером . Згідно підсистеми «обробка ПЗ та платежів в ІС Податковий блок встановлено, що «Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі» (форма №1-ОТ) за червень 2019 року з реєстраційним номером обліковується як наданий з порушенням граничного терміну надання.

Акт документальної позапланової невиїзної перевірки з питання дотримання вимог ч. 3 ст. 16 Закону України «Про держане регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями), в частині несвоєчасного подання в установлений законодавством строк «Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі» (форма №1-ОТ) за червень 2019 року ТОВ «ТМ «Доступна ціна» () №110/08- 01-32-04/42198039 від 13.03.2020 року був надісланий на юридичну адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 13.03.2020 року, який отримано уповноваженою особою Швайко 24.03.2020 року.

02.04.2020, не погоджуюсь з висновками акта перевірки про порушення ТОВ "ТМ "Доступна Ціна"( ) ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.2995 року (із змінами та доповненнями), на адресу ГУ ДПС у Запорізькій області, поштою було направлено письмові заперечення ТОВ "ТМ "Доступна Ціна" на вищевказаний акт перевірки №110/08-01-32- 04/42198039 від 13.03.2020 року.

09.04.2020 року (вх. № 28219/10) до ГУ ДПС у Запорізькій області надійшли заперечення ТОВ «ТМ «Доступна ціна» на зазначений акт документальної позапланової невиїзної перевірки (лист від 02.04.2020 року).

ТОВ «ТМ «Доступна ціна» листом б/д №13 (вх. № 30079/10 від 17.04.2020р.) відкликано Заперечення на акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.03.2020 року №110/08-01-32-04/42198039.

За результатами акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.03.2020 року №110/08-01-32-04/42198039, ГУ ДПС у Запорізькій області було прийнято податкове повідомлення рішення від 08.04.2020 року № про застосування штрафних санкцій до ТОВ «ТМ «Доступна ціна» з питання дотримання вимог ч. 3 ст.16 Закону України «Про держане регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями), в частині несвоєчасного подання в установлений законодавством строк «Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі» (форма №1-ОТ) за червень 2019 року в сумі 17 000,00 грн.

ТОВ «ТМ «Доступна ціна» до ДПС України надана скарга 24.04.2020 (вх. ДПС № 16391/6 від 28.04.2020) на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.04.2020 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн. та просить скасувати вищезазначене податкове повідомлення-рішення, вважаючи його незаконним.

За результатами розгляду скарги ДПС України залишає без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.04.2020 №, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаного рішення, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481-95-ВР.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За приписами ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом. У разі якщо в місяці, наступному за звітним місяцем, суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) самостійно виявив помилки у поданому ним звіті за звітний місяць, він зобов`язаний подати уточнений звіт до кінця місяця, наступного за звітним місяцем. У такому разі штраф, встановлений абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовується.

Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 №49 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.03.2016 р. за N 344/28474 (зі змінами та доповненнями), затверджено форму звіту №1-ОТ «Звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі» та Порядок його заповнення.

Відповідно пункту 8 розділу І Порядку: Звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, подається до органів ДПС за основним місцем обліку суб`єкта господарювання.

Як було зазначено вище, такий звіт за червень 2019 року було подано Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа "Доступна ціна" 10.07.2019, у зв`язку з чим відповідач вважає, що позивачем було допущено порушення строку подачі звітності, позаяк останнім днем строку для подачі цих звітів слід вважати 9 число місяця, наступного за звітним.

Суд зазначає, що спір у цій справі фактично зводиться до тлумачення змісту частини 3 статті 16 Закону №481, а саме: чи включається 10 число місяця, наступного за звітним, до останнього дня строку для подачі звітів за формою №1-ОТ.

Суд звертає увагу на те, що ані Законом №481, ані Податковим кодексом України чи іншим актом податкового законодавства України не визначені загальні правила обчислення строків, у тому числі щодо подачі звітності, які б могли бути застосовані у спірній ситуації.

Відповідно до положень статті 3 Податкового кодексу України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Положеннями статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, зокрема, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно зі статтею 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 (ETS-076), яка згідно зі статтею 1 застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, встановлено, що строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. Проте положення попереднього пункту не заважають тому, щоб та чи інша дія, яка має бути здійснена до спливу встановленого строку, виконувалася у день dies ad quem лише до закінчення нормального робочого часу.

За змістом ст. 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Про необхідність застосування зазначеної Конвенції у податкових спорах зазначено в постанові Верховного Суду України від 09.06.2015 у справі №21-18а15.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

На підставі цього, суд вважає, що формулювання в частині 3 статті 16 Закону №481 обов`язку суб`єкта господарювання подавати "щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" слід розцінювати як таке, що включає останнє число (десяте) граничного строку у період подання відповідної звітності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №810/2129/16 (№ в ЄДРСР 81479231).

Крім того, суд зазначає, що відсутність чіткого зазначення кінцевої дати строку для подання звітів за формами №1-ОТ на практиці призводить до неоднозначного тлумачення та застосування положень ч.3 ст. 16 Закону №481 з боку платників податків та контролюючих органів.

У той же час, положенням пп. 4.1.4 п. 4.1 ст.4 Податкового кодексу України встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Також, відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Про необхідність застосування принципу презумпції правомірності рішень платника податку зазначено у вищевказаній постанові Верховного Суду України від 09.06.2015 у справі №21-18а15.

Крім того, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серков проти України» (заява №39766/05) від 07.11.2011, в якому порушення положень Конвенції було встановлено у зв`язку з тим, що, по-перше, відповідне національне законодавство не було чітким та узгодженим та, відповідно, не відповідало вимозі "якості" закону, що мало наслідком його суперечливе тлумачення Верховним Судом України, та, по-друге, незастосування судами, всупереч національному законодавству, підходу, який був би сприятливішим для заявника, коли у його справі законодавство припускало неоднозначне тлумачення, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати прибуткового податку.

Отже, при застосуванні норми законодавства, яка має неоднозначне тлумачення прав та/чи обов`язків особи, органи державної влади, зокрема, в даному випадку, податкові органи, під час прийняття відповідного рішення щодо конкретного платника податків, мають виходити з того, що таке рішення не повинно призводити до виникнення додаткових грошових зобов`язань для відповідного платника податків. Тобто, рішення має прийматись на користь платника податків.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що кінцевою календарною датою подачі звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі (форма №1-ОТ) 10 число місяця, наступного за звітним, що, в свою чергу, свідчить про те, що відповідні звіти за червень 2019 року були подані Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа "Доступна ціна" своєчасно, а підстави для притягнення позивача до відповідальності відсутні.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті перевірки, є необґрунтованим та недоведеним, у зв`язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем на підставі встановлених перевіркою порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику ЄСПЛ як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн., що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа "Доступна ціна" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 08.04.2020 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа "Доступна ціна" судовий збір у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлене 25.01.2021.

Суддя Р.В. Кисіль