Справа № 750/9101/20
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року Чернігів Справа № 750/9101/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (надалі також - відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області від 26.08.2020 щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з 04.09.2019 пенсію у зв`язку з втратою годувальника - ОСОБА_2 , відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.06.2020 було встановлено факт її проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_2 у період з 2000 року по день смерті ОСОБА_2 - по 03.09.2019. Також встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . А отже відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона має право на пенсію у разі втрати годувальника. Вважає відмову відповідача у переведенні її на пенсію у разі втрати годувальника у зв`язку з тим, що нею не надано рішення суду про призначення їй вказаної пенсії, протиправною та такою, що порушує її соціальні права.

Відповідач у відзиві зазначив, що з позовними вимогами не погоджується та просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки з документів, доданих до позовної заяви, не вбачається, що позивач була дружиною померлого годувальника, що є основною підставою для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2020 у справі № 750/12724/19, на яке посилається позивач, встановлено лише факт проживання однією сім`єю та перебування позивача на утриманні померлого годувальника. Подружжям є лише особи, які перебувають у зареєстрованому шлюбі. Чоловік і жінка, які знаходяться у фактичних шлюбних відносинах (цивільному шлюбі), вважаються лише сім`єю, але не мають статусу «подружжя». Підставою для відмови відповідачем позивачу в переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника слугувало те, що Деснянським районним судом м. Чернігова при прийнятті рішення від 11.06.2020 у справі № 750/12724/19 не розглядалось питання призначення пенсії по втраті годувальника.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, що підтверджується копією Посвідчення від 28.01.2015 серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

Згідно рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.06.2020 у справі № 750/12724/19 вирішено: встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2000 року і по день смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7-10).

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть від 10.09.2019 серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 (надалі також - ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (а.с. 13).

У відповідь на звернення позивача щодо переведення її на пенсію в разі втрати годувальника ГУ ПФУ в Чернігівській області листом від 15.09.2020 № 2500-0339-8/34682 повідомило, зокрема, про те, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, зокрема, копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності). Згідно з пунктом 2.16 Порядку за документ, що засвідчує родинні стосунки приймаються, зокрема, свідоцтва про шлюб, а також рішення суду. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.06.2020 справа № 750/12724/19 було встановлено факт проживання однією сім`єю, як чоловіка, так і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2000 року і по день смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено факт перебування ОСОБА_1 утриманні ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаним рішенням не розглядалось питання призначення пенсії у зв`язку втратою годувальника. Враховуючи вищевикладене, рішенням від 26.08.2020 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (а.с. 14).

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Вимогами частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійні правовідносини є одним із видів суспільних відносин і особливою формою здійснення права на пенсію. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 85 у поєднанні із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, заходи регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі також - Закон № 1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з частинами першою, третьою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (надалі також - Закон № 796-XII) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України (частина четверта статті 57 вказаного вище Закону).

Так, механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено в Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210.

В підпункті 4 пункту 11 зазначеного вище Порядку визначено, що мінімальний розмір пенсії становить для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами.

Виходячи з аналізу зазначених вище правових норм, суд дійшов висновку, що підставами для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-XII є те, що: громадянин був членом сім`ї померлого годувальника, є непрацездатним та перебував на утриманні у померлого годувальника.

В пункті 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі також - Порядок № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зокрема, передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

У справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України (рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002) Європейський Суд наголосив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно пункту 2.16 Порядку № 22-1, за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду.

Судом встановлено, що згідно рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.06.2020 у справі № 750/12724/19, яке позивачем подавалося у складі пакету документів при поданні заяви про переведення на інший вид пенсії, встановлено факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 2000 року і по день смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд зауважує, що з листа ГУ ПФУ в Чернігівській області від 15.09.2020 № 2500-0339-8/34682 вбачається, що рішенням від 26.08.2020 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Єдиною підставою для відмови ОСОБА_1 у переведенні її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 796-XII зазначено те, що в рішенні Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.06.2020 у справі № 750/12724/19 не розглядалось питання призначення пенсії у зв`язку втратою годувальника. Однак, вказане рішення суду було подано у складі документів для підтвердження факту перебування позивача на утриманні померлого годувальника та статусу його члена сім`ї.

До повноважень суду не належить питання призначення пенсії, його завданням є здійснювати правосуддя на засадах верховенства права, забезпечувати кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII). Вказані повноваження, зокрема, відповідно до пункту 1.5 Порядку № 22-1 покладені на орган Пенсійного фонду України.

Таким чином, рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області про відмову ОСОБА_1 в переведенні її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, суд зауважує, що в даній справі як на підставу для призначення пенсії позивач посилається на статтю 54 Закону № 796-XII, який є спеціальним нормативно-правовим актом і саме який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я.

Норми статті 36 Закону № 1058-IV закріплюють інші підстави для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а саме положення вказаної статті підлягають застосуванню у випадку призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Отже, враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку, що підстава згідно якої відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії є необґрунтованою. ГУ ПФУ в Чернігівській області не здійснено всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів для переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 796-XII. Однак, з приводу позовної вимоги зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з 04.09.2019 пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-XII, з врахуванням вже виплачених сум, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 2.3 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); 2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; 3) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); 4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»; 5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; 7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; 8) документи про місце проживання (реєстрації); 9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; 10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, підміняти його і перебирати на себе повноваження, надані Законом. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог прав осіб, що звертаються до суб`єктів владних повноважень, без порушень принципу розподілу влади.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного вище, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 26.08.2020 щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII з урахуванням висновків суду.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-78, 139, 241-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 26.08.2020 щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII з урахуванням висновків суду.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Дата складення повного рішення суду - 25.01.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб