Справа № 200/9666/20-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 січня 2021 р. Справа №200/9666/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради, Голови Великовновсілківської селищної ради Гладченка Валерія Володимировича про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради, Голови Великовновсілківської селищної ради Гладченка Валерія Володимировича, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Голови Великовновсілківської селищної ради Гладченка Валерія Володимировича щодо незабезпечення розгляду звернення ОСОБА_1 у складі колективної заяви депутатами на сесії ради;

- визнати протиправними та скасувати рішення Великоновосілківської селищної ради щодо передачі безоплатно у власність громадян земельних ділянок з кадастровими номерами :04:009:0177, :04:009:0178, :04:009:0180, :04:009:0183, :04:009:0186, :04:009:0189, :04:009:0192, :04:009:0179, :04:009:0182, :04:009:0185, :04:009:0188, :04:009:0191, :04:009:0181, :04:009:0184, :04:009:0187, :04:009:0190, :04:009:0193, :04:009:0194;

- визнати протиправною та скасувати реєстрацію зазначених земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- зобов`язати Голову Великоновосілківської селищної ради Гладченко В.В. забезпечити розгляд заяви ОСОБА_1 у складі колективної депутатами на сесії ради у місячний строк.

В обгрунтування позову зазначає, що 18 травня 2020 року вона у складі колективної заяви звернулася до голови Великоновосілківської селищної ради ОСОБА_2 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності: з кадастровими номерами :04:009:0177, :04:009:0178, :04:009:0180, :04:009:0183, :04:009:0186, :04:009:0189, :04:009:0192, :04:009:0179, :04:009:0182, :04:009:0185, :04:009:0188, :04:009:0191, :04:009:0181, :04:009:0184, :04:009:0187, :04:009:0190, :04:009:0193, :04:009:0194.

ОСОБА_2 очолюючи виконавчий комітет Великоновосілківської селищної ради, до цього часу не виніс на сесію ради для розгляду депутатами відповідної заяви, тобто, у порушення вимог ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», абзацу першого частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України з 18 травня 2020 року не забезпечив розгляд мого звернення у складі колективної заяви у місячний срок.

У подальшому ОСОБА_2 з метою перешкоджання нашому праву на отримання конкретних земельних ділянок 23 червня 2020 року скликав позачергову сесію ради, сформував порядок денний та вніс проект рішення щодо надання у власність бажаних нами земельних ділянок іншим особам, більшість із яких є родичами працівників апарату селищної ради. За результатами прийнятих депутатами рішень ми залишилися без бажаних нами земельних ділянок/том 1 а.с.1-2/.

27 липня 2020 року вона отримала лист Великоновосілківської селищної ради за підписом секретаря селищної ради ОСОБА_3 текст якого містить неправдиві відомості щодо причин неможливості розгляду наших заяв за вказаними кадастровими номерами. Як зазначено у цьому листі 30 січня 2020 року сесією селищної ради були винесені рішення про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою на зазначені у нашій колективній заяві земельні ділянки. Проте, з оприлюднених на офіційному веб-сайті Великоновсілкіської селищної ради в мережі Інтернет протоколу сотої сесії селищної ради 7 скликання від 30 січня 2020 року та відповідних рішень у цих документах не містяться жодних відомостей про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою саме цих земельних ділянок.

27 листопада 2020 року на адресу суд надійшов відзив Великоновосілківської селищної ради на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що 18 травня 2020 року до приймальні Великоновосілківської селищної ради надійшла заява від 15 травня 2020 року реєстраційний номер 02-25-05. Заявниками значилися 21 особа. До заяви додана роздруківка з публічної кадастрової карти. Заява не мала жодного підпису будь-кого із заявників та повної адреси кожного, з цього невідомо чи всі заявники знали про цю заяву та невідомо чи добровільно вони надали копії своїх паспортів бо вони незавірені підписом. Також у заяві прізвищ 21, а копій паспортів 17, також є копія паспорту ОСОБА_4 , а у заяві цього прізвища нема. Вказівки бажаного місця розташування земельної ділянки кожного заявника також зазначено не було. Отже отримана Великоновосілківською селищною радою заява не містила волевиявлення громадян зазначених у ній на отримання конкретної земельної ділянки.

У зв`язку з тим, що спірна заява надійшла в період карантину, а в селищній раді з 01 квітня по 23 червня сесії не проводилися (п. 44 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУГО-19) від 30 березня 2020 року № 540-1Х), депутати не збиралися для роботи в комісіях, тому подані документи на розгляд комісії по земельним питанням розглянути не було можливості. Чергова сто п`ята сесія 7 скликання була проведена 23 червня 2020 року.

Враховуючи, що на день розгляду комісією із земельних питань поданої до селищної ради спірної заяви від 15 травня 2020 року реєстраційний номер 02-25-05, вже були сформовані земельні ділянки та присвоєні кадастрові номери :04:0177, :04:0192, :04:0185, :04:0190, :04:0178, :04:0186, :04:0188, :04:0193, :04:0180, :04:0189, :04:0182, 142 І1255100:04:0187, :04:0194 о підтверджують витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, які є у проектах землеустрою і в яких вказані прізвища громадян яким були надані дозволи на виготовлення проектів землеустрою щодо передачі у власність земельних ділянок на засіданні сотої сесії 7 скликання від 30 січня 2020 року та ці громадяни до 18 травня 2020 року вже надали на затвердження проекти землеустрою земельних ділянок щодо передачі у власність земельних ділянок, дозволи на виготовлення яких надані раніше, (розташовані саме в масиві зазначеному в колективній заяві), селищною радою і надано відповідь від 27 липня 2020 року.

Голова Великоновосілківської селищної ради діяв в межах Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту ради. Просить суд відмовити у задоволенні позову/том 1 а.с.50-54/.

27 листопада 2020 року на адресу суду надійшов відзив Голови Великовновсілківської селищної ради Гладченка Валерія Володимировича, в якому останній зазначив, що станом на 25 жовтня 2020 року головою Великовновсілківської об`єднаної селищної ради обрано іншу особу, а на теперішній час депутати 7 скликання склали повноваження. Просить суд відмовити у задоволенні позову / том 1 а.с.48/.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху / том 1 а.с.8-9/.

5 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача з додатками на виконання вимог ухвали суду від 26 жовтня 2020 року /том 1 а.с.13-32/.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в адміністративній справі №200/9666/20-а за позовною заявою ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради, Голови Великовновсілківської селищної ради Гладченка Валерія Володимировича про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи/том 1 а.с.34-35/.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі №200/9666/20-а відмовлено /том 1 а.с.36-37/.

27 листопада 2020 року на адресу суду надішли відзиви відповідачів з додатками / том 1 а.с.48-250, том 2 а.с.1-44/.

5 січня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про заміну відповідача Голови Великовновсілківської селищної ради ОСОБА_2 на Голову Великовновсілківської селищної ради Петрову Людмилу Василівну /том 2 а.с.46/.

Ухвалою суду від 6 січня 2021 року залучено Голову Великовновсілківської селищної ради Петрову Людмилу Василівну в якості відповідача по справі №200/9666/20-а за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради, Голови Великовновсілківської селищної ради Гладченка Валерія Володимировича про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії/том 2 а.с.47/.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

18 травня 2020 року ОСОБА_1 у складі колективної заяви звернулася до голови Великоновосілківської селищної ради ОСОБА_2 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності: з кадастровими номерами :04:009:0177, :04:009:0178, :04:009:0180, :04:009:0183, :04:009:0186, :04:009:0189, :04:009:0192, :04:009:0179, :04:009:0182, :04:009:0185, :04:009:0188, :04:009:0191, :04:009:0181, :04:009:0184, :04:009:0187, :04:009:0190, :04:009:0193, :04:009:0194/том 1 а.с.56-57/.

На день розгляду комісією із земельних питань поданої до селищної ради спірної заяви від 15 травня 2020 року реєстраційний номер 02-25-05, були сформовані земельні ділянки та присвоєні кадастрові номери :04:0177, :04:0192, :04:0185, :04:0190, :04:0178, :04:0186, :04:0188, :04:0193, :04:0180, :04:0189, :04:0182, 142 І1255100:04:0187, :04:0194 що підтверджують витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку /том 2 а.с.227-232,235,238,241,244,247,250, том 2 а.с.3,6/,

Вказані прізвища громадян яким були надані дозволи на виготовлення проектів землеустрою щодо передачі у власність земельних ділянок на засіданні сотої сесії 7 скликання від 30 січня 2020 року та ці громадяни до 18 травня 2020 року вже надали на затвердження проекти землеустрою земельних ділянок щодо передачі у власність земельних ділянок, дозволи на виготовлення яких надані раніше.

Листом від 27 липня 2020 року за вих.№01-25-612 Великоновосілківською селищною радою повідомлено заявників, зокрема і позивачку, про те, що розгляд колективної заяви від 15 травня 2020 року (вх.№02-25-05) за вказаними кадастровими номерами неможливий, оскільки по даним земельним ділянкам були вже винесені відповідні рішення /том 1 а.с.6/

Так, громадяни ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 зареєстрували право власності на земельну ділянку, яке виникає з моменту державної реєстрації цих прав, як того вимагає стаття 125 Земельного кодексу України.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 4 КАС України, адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. Адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас помилковим є застосування статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів в порядку цивільного судочинства.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №305/216/18.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №761/33504/14-а, від 18.04.2018 у справі № 802/950/17-а та від 14.11.2018 у справі №826/240/16.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Отже, прийняті відповідачем рішення про передачу третім особам у приватну власність земельних ділянок є ненормативними актами суб`єктів владних повноважень, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. У такому випадку захист порушеного, на думку позивача, права залежно від суб`єктного складу сторін має вирішуватися за нормами цивільного (господарського) судочинства.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 та 18 квітня 2018 року у справах № 761/33504/14-а та № 802/950/17-а відповідно.

Згідно із частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За приписами частини 1 статті 23 Цивільного процесуального кодексу України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що розгляд даної категорії справ не має здійснюватися в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно вимог пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо закриття провадження по справі.

Суд вважає доцільним роз`яснити також в цій ухвалі, що положеннями пункту 3 частини 1 ст. 7 ЗУ Про судовий збір передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття провадження у справі.

Суд роз`яснює, що цей спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.189, 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В АЛ И В:

Закрити провадження в адміністративній справі №200/9666/20-а за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Великоновосілківської селищної ради (вул. Пушкіна, б.32, смт. Велика Новосілка,85500, ), Голови Великовновсілківської селищної ради Гладченка Валерія Володимировича (вул. Пушкіна, б.32, смт. Велика Новосілка,85500) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу постановлено в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 25 січня 2021 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов