Справа № 300/3305/20
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р. справа № 300/3305/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № 0-0907 від 07.10.2020, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № 0-0907 від 07.10.2020.

23.11.2020 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги щодо предмета спору позивач обґрунтовує тим, що відповідач невірно визначив об`єкт та базу нерухомого майна, в наслідок чого, протиправно податковим повідомленням-рішенням за № 0-0907 від 07.10.2020 визначив податок на нерухоме майна, відмінне від земельної ділянки в розмірі 87 476, 52 гривень.

Відповідач направив суду письмові пояснення щодо заявленого позивачем позову, згідно яких вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення за № 0-0907 від 07.10.2020 правомірним.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив наступне.

Згідно з договором купівлі-продажу 1/2 частки майнового комплексу від 12.02.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 74, позивачу належить 1/2 частки майнового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей про об`єкт нерухомого майна: майновий комплекс в цілому складається з: літ. А-1 - адміністративна будівля, загальною площею 4,7 кв. м.; літ. Б-1 - будівля охорони (тимчасова), літ. В, Г, Д, Е, Ж, З, И, К, Л, М, Н - навіси (тимчасові); № 1-4 - споруди; І - замощення, під дорожнім (твердим) покриттям площею 4407 кв. м. Загальна площа - 8385 кв. м.

Згідно з договором оренди землі від 26.12.2019 у позивача перебуває у користуванні земельна ділянка по фактичному розміщенню майнового комплексу, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 02.09 (для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови), з кадастровим номером :03:051:0151. Об`єктом оренди згідно з цим договором є спільна оренда земельної ділянки, загальною площею 0,8385 га, площа частки користування, яка не підлягає окремому відчуженню та виділенню в натурі, у спільному землекористуванні, становить 50% або 0,41925 га. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: металеві будівлі та навіси, а також інші об`єкти інфраструктури: на земельній ділянці влаштовано автостоянку, розташовані залізобетонні опори електромережі та освітлення; по земельній ділянці проходить лінія електромережі; доступ до земельної ділянки обмежений, земельна ділянка огороджена металевою огорожею.

07.10.2020 Головним управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України за 2019 рік визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 87 476, 52 гривень.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення за № 0-0907 від 07.10.2020, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Пунктом 265.1 статті 265 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначає стаття 266 Податкового кодексу України, згідно якої платниками такого податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 даного Кодексу об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з пунктом 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пункт 266.5 статті 266 Податкового кодексу України визначає ставки податку.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 даного Кодексу податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Таким чином, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Як встановив суд, позивачу належить на праві власності 1/2 частки майнового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з адміністративної будівлі, загальною площею 4,7 кв. м., будівлі охорони (тимчасова), навісів (тимчасові); споруд; І - замощення, під дорожнім (твердим) покриттям площею 4407 кв. м. Згідно з договором оренди землі від 26.12.2019 у позивача перебуває у користуванні земельна ділянка з кадастровим номером :03:051:0151 по фактичному розміщенню майнового комплексу, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, Об`єктом оренди згідно з цим договором є спільна оренда земельної ділянки, загальною площею 0,8385 га, площа частки користування, яка не підлягає окремому відчуженню та виділенню в натурі, у спільному землекористуванні, становить 50% або 0,41925 га. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: металеві будівлі та навіси, а також інші об`єкти інфраструктури: на земельній ділянці влаштовано автостоянку, розташовані залізобетонні опори електромережі та освітлення; по земельній ділянці проходить лінія електромережі; доступ до земельної ділянки обмежений, земельна ділянка огороджена металевою огорожею.

Як наслідок, згідно наданих сторонами у справі пояснень у заявах по суті, суд встановив, що об`єктом оподаткування майнового комплексу, розташованого на земельній ділянці площею 0,8385 га, є адміністративна будівля площею 4,7 кв. м. Доказів, щодо віднесення інших споруд на цій земельній ділянці до об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, суду не надано, а позивачем здійснено сплату зобов`язань за договором оренди, як плати за землю, що знаходиться під об`єктами майнового комплексу, та які не є об`єктом нерухомості, що підлягає оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки, такі об`єкти невідмінні від цієї земельної ділянки.

Оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням за № 0-0907 від 07.10.2020, відповідач визначив суму податкового зобов`язання з сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 87 476, 52 гривень на загальну площу майнового комплексу, розташованого на земельній ділянці площею 0,8385 га, а не на фактичний об`єкт житлової чи нежитлової нерухомості.

За таких обставин, є протиправним та підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення за № 0-0907 від 07.10.2020 про визначення позивачу суми податкового зобов`язання з сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 87 476, 52 гривень.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 874, 77 гривень відповідно до квитанції № 0.0..1 від 09.11.2020.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області судовий збір в розмірі 874, 77 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Незалежності, будинок 20, місто Івано-Франківськ, ) за №0-0907 від 07.10.2020 про визначення, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), суми податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 87 476, 52 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної податкової служби в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Незалежності, будинок 20, місто Івано-Франківськ, ) сплачений судовий збір в розмірі 874 (вісімсот сімдесят чотири) гривні 77 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.