Справа № 640/11829/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» до Державної аудиторської служби України в особі Північного офісу Держаудитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Бориспільсортнасіннєовоч», про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» звернулося до суду з даним позовом, в якому просиловизнатипротиправноюбездіяльність відповідача щодо відмови здійснити перевірку використання довіреності Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільсортнасіннєовоч» (ТОВ «Бориспільсортнасіннєовоч від 17.04.2003 серії ЯЖЕ №444045 щодо отримання майна та зобов`язати здійснити перевірку використання цієї довіреності.

Позовні вимоги обґрунтовані проханням позивача провести службове розслідування по факту фальсифікації матеріалів довідки Контрольно-ревізійного управління в Київській області від 13.05.2004 б/н і притягнути винних до кримінальної відповідальності та провести ревізію (зустрічну перевірку ) по даним фактам. Однак, відповідач відмовив у проведенні зустрічної перевірки посилаючись на те, що така перевірка може бути здійснена лише в позаплановому порядку на підставі рішення суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняте нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивач є підконтрольною установою, щодо якого орган державного фінансового контролю (відповідач) уповноважений такий контроль здійснювати, водночас, незаконними діями відповідача було здійснено втручання у право власності скаржника, а довідка відповідача легалізувала незаконний продаж майна позивача.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» засноване регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області і організацією орендарів «Сортнасіннєовоч» шляхом перетворення Бориспільського орендного підприємства «Сортнасіннєовоч» у ВАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч».

ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» (код в єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 04685271) є новим найменуванням ВАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» (код в єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 04685271) відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства».

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області є акціонером позивача та є власником 4064152 (чотири мільйони шістдесят чотири тисячі сто п`ятдесят дві) шт. простих іменних акцій Товариства, що становить 1016038 (один мільйон шістнадцять тисяч тридцять вісім) грн. - 25% статутного капіталу.

Північний офіс Держаудитслужби листом від 13.06.2019 №26-12-14-14/5152-2019 надав відповідь представнику ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» на звернення від 05.06.2019, в якому повідомив, що згідно надісланих до звернення додатків зустрічна перевірка в ТОВ «Бориспільсортнасіннєовоч» щодо своєчасності та повноти оприбуткування основних засобів, придбаних у ВАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», та правильності проведених розрахунків за період з 01.01.2003 по 31.12.2003 (довідка від 13.05.2004) проведено на виконання звернення Управління Служби безпеки України в Київській області від 06.05.2003 №12/1123 та постанови слідчого з особливо важливих справ СВ УСБУ в Київській області від 06.05.2004 головними контролерами-інспекторами Контрольно-ревізійного управління в Київській області Папко В. В. та Бондаренко М. В.

Зазначено, що підтвердити чи спростувати факти, викладені у зверненні немає можливості, оскільки у відповідності з вимогами Переліку типових документів, що створюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за №571/20884, документи і справи фонду Державної фінансової інспекції, а саме «Документи (акти, довідки) про проведення документальних ревізій фінансово-господарської діяльності установ, підприємств, організацій за період 1998-2006 років» відібрано для знищення як такі, що не мають історичної цінності та втратили практичне значення, що підтверджується актом від 14.01.2013 №1.

Щодо проведення службового розслідування відносно осіб, якими проведено зустрічну перевірку, та притягнення їх до відповідальності повідомлено, що на даний час вони не працюють в Північному офісі Держаудитслужби - головний контролер-ревізор ОСОБА_1 звільнився з Контрольно-ревізійного управління в Київській області, а головного контролера-ревізора ОСОБА_2 виключено із списків особового складу Контрольно-ревізійного управління в Київській області у зв`язку зі смертю.

Стосовно проведення зустрічної перевірки з посиланням на Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» №2939-ХІІ (Закон №2939-ХІІ) зазначено, що ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» та ТОВ «Бориспільсортнасіннєовоч» не є підконтрольними організаціями органам державного фінансового контролю у розумінні ст. 2 Закону №2939-ХІІ, у зв`язку з чим, проведення перевірки Північним офісом Держаудитслужби можливе лише у позаплановому порядку за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Вважаючи вказану відповідь та бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що ні ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», ні ТОВ «Бориспільсортнасіннєовоч» не є підконтрольними установами в розумінні статті 2 Закону №2939-XII.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-XII).

Відповідно до ст.2 Закону №2939-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення погреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Статтею 4 цього ж Закону передбачено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону №2939-XII орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об`єктами державної власності; цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складанні планових бюджетних показників; відповідністю взятих бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень.

Положеннями ч.1 ст.10 Закону №2939-XII визначені повноваження органу державного фінансового контролю під час проведення перевірки, а саме: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо) (п.1); одержувати від службових і матеріально відповідальних осіб об`єктів, що контролюються, письмові пояснення з питань, які виникають у ході здійснення державного фінансового контролю (п.6); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства (п.7); звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п.10); при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (п.13).

Відповідно до п.1 «Положення про Державну аудиторську службу України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення №43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Основними завданнями Держаудитслужби є, зокрема, здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів (пп.1 п.3 Положення №43).

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання, визначено «Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі - Порядок №550).

Відповідно до п.2 цього Порядку інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до п.16 Порядку №550 ревізія проводиться шляхом: документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною, фінансовою та бюджетною звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об`єкта контролю, пов`язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності.

При цьому, проведення ревізій органами державного фінансового контролю регулюється ст. 11 Закону №2939-XII.

Так, відповідно до вказаної статті плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.

Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного фінансового контролю не частіше одного разу на календарний рік.

Право на проведення планової виїзної ревізії підконтрольних установ надається лише у тому разі, коли їм не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної ревізії надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Проведення планових виїзних ревізій здійснюється органами державного фінансового контролю одночасно з іншими органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів. Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів, визначається Кабінетом Міністрів України.

Позаплановою виїзною ревізією вважається ревізія, яка не передбачена в планах роботи органу державного фінансового контролю і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин:

2) підконтрольною установою подано у встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами органу державного фінансового контролю під час проведення планової чи позапланової виїзної ревізії, в якій міститься вимога про повне або часткове скасування результатів відповідної ревізії;

3) у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з підконтрольною установою, якщо підконтрольна установа не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу державного фінансового контролю протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

4) проводиться реорганізація (ліквідація) підконтрольної установи;

5) у разі надходження доручення щодо проведення ревізій у підконтрольних установах від Кабінету Міністрів України, органів прокуратури, органів доходів і зборів, Національної поліції, Служби безпеки України, Національного антикорупційного бюро України, в якому містяться факти, що свідчать про порушення підконтрольними установами законів України, перевірку додержання яких віднесено законом до компетенції органів державного фінансового контролю;

6) у разі, коли вищестоящий орган державного фінансового контролю в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державного фінансового контролю здійснив перевірку актів ревізії, складених нижчестоящим органом державного фінансового контролю, та виявив їх невідповідність вимогам законів. Позапланова виїзна ревізія в цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державного фінансового контролю лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державного фінансового контролю, які проводили планову або позапланову виїзну ревізію зазначеної підконтрольної установи, розпочато службове розслідування або у випадку повідомлення їм про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Позапланова виїзна ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду. Позапланова ревізія підконтрольної установи не може проводитися частіше одного разу на квартал.

Позапланові виїзні ревізії суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Орган або особа, що ініціює проведення позапланової виїзної ревізії, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої ревізії та дати її початку і закінчення, документи, які відповідно до частин п`ятої і сьомої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої ревізії, а також на вимогу суду - інші відомості.

Частиною 2 ст.15 Закону №2939-XII встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Так, апелянт просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови здійснити перевірку використання довіреності ТОВ «Бориспільсортнасіннєовоч» від 17.04.2003 серії ЯЖЕ №444045 щодо отримання майна, а також зобов`язати відповідача здійснити перевірку використання довіреності ТОВ «Бориспільсортнасіннєовоч» від 17.04.2003 серії ЯЖЕ №444045 щодо отримання майна.

Натомість, вимоги позивача не ґрунтуються на обставинах, визначених ст. 11 Закону №2939-XII, які б зумовили відповідача провести планову або позапланову перевірку, зокрема, на предмет використання довіреності ТОВ «Бориспільсортнасіннєовоч» від 17.04.2003 серії ЯЖЕ №444045 щодо отримання майна.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що предметом спору у даній справі не є надання оцінки правомірності проведення або обґрунтованості висновків зустрічної перевірки своєчасності та повноти оприбуткування основних засобів, придбаних у ВАТ «Бориспільське підприємство» «Сортнасіннєовоч», та правильності проведення взаєморозрахунків за період з 01.01.2001 по 31.12.2003, за результатами якої складено довідку Контрольно-ревізійного управління в Київській області від 13.05.2004 б/н, в той час як повноваження Держаудитслужби зводяться виключно до здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 2 Закону №2939-XII до підконтрольних установ належать суб`єкти господарювання державного сектору економіки, а також підприємства, установи та організації, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно а також суб`єкти господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з частиною другою статті 22 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

З матеріалів справи вбачається та апелянтом не заперечується, що регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області є акціонером позивача та є власником 4064152 (чотири мільйони шістдесят чотири тисячі сто п`ятдесят дві) шт. простих іменних акцій Товариства, що становить 1016038 ,00 грн. - 25% статутного капіталу.

Відтак, з урахуванням викладеного, вірним є також висновок суду першої інстанції, що ні ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», ні ТОВ «Бориспільсортнасіннєовоч» не є підконтрольними установами в розумінні статті 2 Закону №2939-XII.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк