Справа № 336/2313/20
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/2313/20
Пр. № 2-а/336/121/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, які винесено 26 квітня 2020 року інспектором відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Авдєєвим К.І., за ознаками правопорушень, що передбачені ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КупАП.

Вважає, що висновок інспектора про вчинення ним правопорушень не ґрунтується на його фактичній причетності до порушень правил безпеки руху та не підкріплений жодними фактичними даними, які в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення. Інспектором порушено вимоги ст. 36 КУпАП, відповідно до якої справи про адміністративні правопорушення відносно однієї і тієї ж самої особи, які одночасно розглядаються, мають бути об`єднаними в одне провадження, а до особи застосовано санкцію, що передбачає відповідальність за найтяжче правопорушення. Крім того, постанови про притягнення його до відповідальності не містять роз`яснення про порядок їх оскарження, що суперечить вимогам ст. 283 КУпАП до постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним накладення на нього стягнення є незаконним, наслідком чого має стати скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач до суду не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у його відсутність, а також прохання про задоволення позову, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України не є перешкодою для вирішення справи без участі позивача.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився; надав суду письмовий відзив, який містить прохання про судовий розгляд у його відсутність.

Вказані обставини згідно із ч. 3 ст. 194 КАС зумовили проведення судового розгляду у письмовому провадженні.

З письмового відзиву відповідача випливає, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою управління патрульної поліції було дотримано порядок накладення адміністративних стягнень у зв`язку із вчиненням позивачем адміністративних правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху.

Під час зупинки транспорту під керуванням позивача поліцейський назвався та запропонував надати документи про право управління транспортними засобами. Позивачеві було роз`яснено його права у відповідності до Основного Закону України та законодавства про адміністративні правопорушення, роз`яснено право заявляти клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи, про отримання професійної правничої допомоги, а також право мати перекладача. Постанови винесені у зв`язку з фактично вчиненими позивачем порушеннями правил безпеки дорожнього руху, застосовані санкції відповідають встановленому законодавством виду та розміру покарання. Підстав для об`єднання справ в одне провадження не виникло, оскільки вказані правопорушення виявлені в різний час і спочатку на підставі постанови було застосовано перше стягнення, а за спливом певного часу було виявлене інше правопорушення, наслідком розгляду якого стало винесення другої постанови.

У зв`язку з викладеним представник відповідача просить про залишення позову без задоволення.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 26 квітня 2020 року інспектором відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Авдєєвим К.І. відносно позивача винесено дві постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, що передбачені ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КупАП за ознаками керування транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, та порушення правил користування попереджувальними знаками при зміні напрямку руху.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 121 КУпАП, за ознаками якої складений протокол, передбачений, зокрема, такий склад адміністративного правопорушення, як керування водієм транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; а частиною другою статті 122 КУпАП, за ознаками якої винесено другу постанову, встановлено відповідальність за порушення правил користування попереджувальними знаками при зміні напрямку руху.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До процесуальних джерел доказів у відповідності до ст. 251 КУпАП відносяться матеріали відеофіксації правопорушення.

З наданого суду відеозапису процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності випливає, що позивач на вимогу інспектора поліції неодноразово відмовляється надати останньому сертифікат на газове обладнання, встановлене в салоні автомобіля, з чого слідує висновок про відсутність такого документу.

Відсутність дозвільних документів на переобладнання свідчить про порушенням відповідних правил, норм і стандартів при встановленні газового обладнання в салоні транспортного засобу позивача.

З відеозапису процедури притягнення до відповідальності за незастосування покажчика повороту при зміні напрямку руху випливає, що вказаний покажчик в автомобілі позивача не працює.

Таким чином, суд може констатувати наявність матеріальних передумов для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, які фактично вчинені ним як учасником дорожнього руху.

У зв`язку з викладеним суд відкидає твердження позивача про його непричетність до порушень, враховуючи документальне підтвердження противного належними та допустимими доказами, піддавати сумніву які у суду немає підстав.

Такі твердження позивача, що наповнені суто декларативним змістом, зумовлені обраною позивачем позицією захисту від пред`явленого обвинувачення.

Що стосується доводів про безґрунтовне притягнення до відповідальності на підставі двох постанов за наявності вимоги закону про об`єднання справ в одне провадження і застосування одного стягнення, суд не погоджується з такими доводами, оскільки є очевидним, що складання постанов відбувалося в різний час, а винесення постанови, яким увінчався розгляд першого правопорушення, передувало вчиненню наступного правопорушення, розгляд якого у зв`язку з викладеним здійснювався окремо.

Вирішуючи позов, суд вважає, що позивач не довів ґрунтовність своїх тверджень, а заява про те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність свого рішення не позбавляє інших учасників правовідносин доводити ґрунтовність своїх вимог.

Відтворення відеозапису притягнення позивача до адміністративної відповідальності, крім того, демонструє бездоганне виконання посадовою особою поліції вимог наведеної статті 280 КУпАП та статті 7 КУпАП, якою внормовано засаду законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, відповідно до якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справ розпочався з роз`яснення прав, що передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі права на захист, а також роз`яснення права на відкладення розгляду справи, залучення до участі в справі перекладача, роз`яснення якого набуло актуального змісту при розгляді вказаних справ через заяви позивача про те, що він не розуміє мови, на якій розглядаються справи.

Між тим позивач недвозначно заявив про відсутність будь-яких клопотань.

У зв`язку з викладеним суд знаходить цілком правомірними дії поліцейського при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З відеозапису розгляду справ про адміністративні правопорушення слідує, що під час винесення постанов ОСОБА_1 та члени його родини, які були присутні при розгляді справ, клопоталися про застосування щодо позивача усного зауваження.

При розв`язанні позовних вимог, суд у відповідності до наведеної статті вважає за можливе врахувати, що порушень правил безпеки руху, які не є тяжкими, позивач припустився не навмисно, суспільно небезпечних наслідків від цього не настало.

У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що порушення, хоча формально і містять ознаки складу правопорушень, проте є малозначними, так як не посягають ні на чиї охоронювані законом права та інтереси.

Бере до уваги суд і відсутність фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в минулому.

Враховуючи, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є не покарання, а запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі законності та поваги до суспільних цінностей, суддя доходить висновку, що співмірним тяжкості вчинених діянь заходом впливу буде оголошення позивачу усних зауважень та знаходить за можливе звільнити особу від накладених на неї стягнень.

За змістом ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладені обставини, задовольняючи позов частково, суд знаходить всі підстави для зміни постанов в частині покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафу, вважаючи за доцільне обмежитися усними зауваженнями у зв`язку із малозначністю вчиненого.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 121 ч. 6, 22, 258, 288 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Змінити постанови від 26.04.2020 року, яку винесені відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Авдєєвим К.І. за ознаками правопорушень, що передбачені ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КупАП, відносно ОСОБА_1 .

Викласти постанови в частині накладення стягнення у такій редакції:

«Звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 121 ч. 1 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.».

«Звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива