Справа № 360/4662/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4662/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Тихонова І.В.,

при секретарі судового засідання Таращенко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, в якій просить:

- визнати дії відповідача щодо припинення виплати пенсії у раніше призначеному обсязі, протиправними з 01 січня 2020 року;

- зобов`язати відповідача поновити позивачу виплату пенсії, зарахувавши у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи з 01 січня 2004 року по 27 грудня 2019 року у Лисичанського обласному протитуберкульозного диспансеру, та виплатити недоотримані суми пенсії з 01 січня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 28 липня 1995 року позивач отримувала пенсію через Управління пенсійного фонду України в місті Лисичанськ Луганської області, із зменшенням пенсійного віку, оскільки має стаж роботи на пільгових роботах рентгенологом та у лепрозорих та протичумних закладах охорони здоров`я.

Але, позивачу відповідач з 01 січня 2020 року зменшив розмір раніше призначеної пенсії, посилаючись на те, що нібито, на його думку, робота у туберкульозному диспансері до 01 січня 2004 року зараховується до страхового стажу та пільгового стажу у подвійному розмірі, а період роботи у закладі після 01 січня 2004 року в одинарному розмірі.

Не погоджуючись із зменшенням розміру пенсії, 05 листопада 2020 року позивач звернулася до відповідача із досудовою претензією, де вимагала поновити виплату пенсії на раніше призначених умовах зарахувавши до стажу роботи у подвійному розмірі період роботи з 01 січня 2004 року по 27 грудня 2019 року у інфекційному відділенні (Лисичанський обласний протитуберкульозний диспансер), але із змісту листа відповідача № 931/02-322 у поновленні позивачу виплати пенсії у раніше призначеному розмірі відмовлено.

Вважає таку відмову такою, що порушує право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 07.12.2020 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 січня 2021 року.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що 28 грудня 2020 року за вхідним реєстраційним № 52879/2020 подав відзив на позовну заяву від 22 грудня 2020 року за № 1211-07-7/5285, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити за необґрунтованістю (а.с. 25-26), посилаючись на те, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком робота за списком №1 з 28.06.1995 відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 01.01.2004 року виступив в дію Закон України «Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до норм якого був проведений перерахунок пенсій призначених відповідно до вимог раніше діючого законодавства.

Робота у туберкульозному диспансері до 1 січня 2004 року зараховується до страхового та пільгового стажу у подвійному розмірі, а період роботи у закладі після 01 січня 2004 року, в одинарному розмірі, бо обчислюється у подвійному розмірі тільки щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

В пенсійній справі не вірно був обчислений коефіцієнт стажу, а саме стаж роботи в туберкульозному диспансері після 01 січня 2004 року був зарахований для розрахунку пенсії у подвійному розмірі.

В зв`язку з цим не вірно обчислювався розмір пенсії, під час перевірки пенсійної справи у грудні 2019 року було виявлено помилки у розрахунку стажу. Документи пенсійної справи були приведені у відповідність до норм діючого законодавства. Розрахунок стажу виправлено.

Розмір пенсії з 01.01.2020 склав 7036,57 грн. Позивач 15.01.2020 особисто зверталась до управління із заявою про перерахунок пенсії в зв,язку з звільненням. Перерахунок пенсії було проведено з 28.12.2020. Дата звільнення 27.12.2019. Розмір пенсії з 28.12.2019 склав 7273,45 грн.

У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином (арк. спр. 60, 67).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області з 28.06.1995 року та одержує пенсію за віком за списком № 1 (а.с. 4, 5).

Відповідач у відзиві зазначає, що з 01.01.2004 року виступив в дію Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до норм якого був проведений перерахунок пенсій призначених відповідно до вимог раніше діючого законодавства. Робота у туберкульозному диспансері до 1 січня 2004 року зараховується до страхового та пільгового стажу у подвійному розмірі, а період роботи у закладі після 01 січня 2004 року, в одинарному розмірі, бо обчислюється у подвійному розмірі тільки щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах. В пенсійній справі не вірно був обчислений коефіцієнт стажу, а саме стаж роботи в туберкульозному диспансері після 01 січня 2004 року був зарахований для розрахунку пенсії у подвійному розмірі. В зв`язку з цим не вірно обчислювався розмір пенсії, під час перевірки пенсійної справи у грудні 2019 року було виявлено помилки у розрахунку стажу. Документи пенсійної справи були приведені у відповідність до норм діючого законодавства. Розрахунок стажу виправлено.

Рішенням від 10.12.2019 № 44 позивачу здійснено перерахунок, за яким розмір пенсії з 01.01.2020 склав 7036,57 грн (а.с. 43).

Позивач 15.01.2020 особисто зверталась до управління із заявою про перерахунок пенсії в зв`язку з звільненням (а.с. 47).

Рішенням від 16.01.2020 № 44 позивачу зроблено перерахунок пенсії з 28.12.2020 з огляду на звільнення, розмір пенсії з 28.12.2019 склав 7273,45 грн (а.с. 45-46).

Спірним по справі є правомірність дій пенсійного органу щодо зміни розрахунку стажу позивача та зменшення розміру пенсії.

Так, матеріали справи свідчать, що пенсія за віком, яку позивач отримує з з 28.06.1995, розраховувалася згідно із приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, з 01.01.2004 виступив в дію Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Відповідно до абзацу 9 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, частиною 4 вказаної статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Тобто, оскільки Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності 01.01.2004, то в подвійному розмірі на підставі ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004.

Факт роботи позивача у закладі, визначеному ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідачем не оспорюється.

Таким чином, з огляду на викладені положення законодавчих норм, органом пенсійного фонду під час перерахунку позивачу пенсії за віком було правомірно враховано стаж після 01.01.2004 в одинарному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.01.2019 у справі № 265/4648/14-а, від 11.10.2019 у справі № 329/553/17.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 26 січня 2021 року.

Суддя І.В. Тихонов