Справа № 600/2533/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/2533/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати накази № 334-УБД від 19.11.2020 року та 277-УБД від 23.10.2020 року про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою;

- рішення в частині надання дозволу на розроблення документації проекту землеустрою - допустити до негайного виконання.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що він як учасник антитерористичної операції, у відповідності до вимог Земельного кодексу України звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області із заявою про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею1,5618 га. Однак, відповідач посилаючись на норми Земельного Кодексу України повідомив про те, що у відповідача немає підстав для затвердження проекту із землеустрою та передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність. Відтак, позивач вважає, що відповідач діяв всупереч вимог статті 118 Земельного кодексу України.

2. Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому вважаючи позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими посилався на те, що позивач не дотримався вимог частини 7 статті 118 Земельного Кодексу України.

Крім цього відповідач зазначає, що прийняття рішення про яке просить позивач, є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, відтак просив в задоволенні позову відмовити повністю.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. 25.09.2020 року позивач звернувся з клопотанням від 17.09.2020 року до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,5618 га, кадастровий номер :02:001:0385 за рахунок земель сільськогосподарського призначення державного значення на території Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області (за межами населеного пункту відповідно до графічного зображення бажаного місця розташування), для ведення особистого селянського господарства. До клопотання додано: графічні матеріали учасника бойових дій, копія ідентифікаційного коду, копія посвідчення учасника АТО. (а.с.28-30)

2. Згідно наказу Головного управління Держгеокадасту у Чернівецькій області № 277-УБД від 23.10.2020 року позивачеві відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої на території Тарашанської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області, розмір земельної ділянки 1,5618 га (кадастровий номер :02:001:0385), із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з підстав невідповідності положень частини 7 статті 118 Земельного кодексу України. (а.с.14)

3. 23.10.2020 року позивач повторно звернувся з клопотанням до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,5618 га, кадастровий номер :02:001:0385 за рахунок земель сільськогосподарського призначення державного значення на території Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області (за межами населеного пункту відповідно до графічного зображення бажаного місця розташування), для ведення особистого селянського господарства. До клопотання додано: графічні матеріали, копія посвідчення учасника бойових дій, копія ідентифікаційного коду. (а.с.7-8,9)

4. Згідно наказу Головного управління Держгеокадасту у Чернівецькій області № 334-УБД від 19.11.2020 року позивачеві відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої на території Тарашанської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області, розмір земельної ділянки 1,5618 га (кадастровий номер :02:001:0385), із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з підстав невідповідності положень частини 7 статті 118 Земельного кодексу України. (а.с.13)

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

2. Статтями 2 та 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

3. Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року, №858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

Згідно із частиною 1 статті 50 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року, №858-IV проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

4. Згідно із частиною 1 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Пунктом "а" частини 3 статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно пункту "б" частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Статтею 118 ЗК України передбачений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зокрема, відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

5. Отже, із системного аналізу вказаних норм вбачається, що законодавцем визначено процедуру набуття громадянами у власність або користування земельних ділянок із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства.

Нормами ЗК України також чітко визначені підстави, за наявності яких заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Даний перелік є вичерпним.

6. Як встановлено судом, оскаржуваними наказами відповідачем відмовлено позивачеві у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність бажаної земельної ділянки з підстав невідповідності вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Оцінюючи підстави ненадання дозволу, які наведені у оскаржуваних наказах Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області - суд не може погодитись з аргументами відповідача про наявність вмотивованої відмови у спірних наказах оскільки, під час судового розгляду справи відповідачем не надано жодного доказу щодо наявності будь-яких обмежень, які визначені частиною 7 статті 118 ЗК України.

Суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому ймовірно будуть (були) виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Такий висновок суду також узгоджується із правовою позицією, викладеною у згадуваній постанові Верховного Суду від 17.12.2018 року по справі №509/4156/15-а.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувані накази Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області прийняті з порушенням норм Земельного кодексу України, та не можуть вважатися обґрунтованим, добросовісним і законними, оскільки належних мотивів та причин такої відмови у вказаних наказах відповідачем не наведено.

7. Що інших обґрунтувань відповідача в частині дискреційних повноважень в питаннях земельних відносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1, 2 та 4 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення (окрім іншого) про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З встановлених судом обставин вбачається, що позивачем дотримано всіх критеріїв визначених Земельним кодексом України за для реалізації свого права на отримання земельної ділянки. При цьому, у спірних правовідносинах не вбачається жодних підстав, мотивів або ж аргументів, які б давали можливість суб`єкту владних повноважень діяти на власний розсуд (дискреційно).

При вирішенні вказаного спору, судом не перебираються властиві суб`єкту владних повноважень функції, а лише дається правова оцінка спірним правовідносинам і визначається належний спосіб захисту з урахуванням вимог статті 245 КАС України, який сприятиме повному захисту порушеного права та інтересу позивача.

З огляду на викладене вище суд, не погоджується із запереченнями відповідача в частині дискреційних повноважень у земельних правовідносинах, і обираючи спосіб захисту порушеного права позивача вважає, що слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву/клопотання позивача від 17.09.2020 року щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою бажаної земельної ділянки, що сприятиме ефективному захисту порушеного права позивача.

8. Звертаючись до суду, позивач однією із вимог, яка по своїй суті не є позовною вимогою, зазначив - допустити до негайного виконання рішення в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Вичерпний перелік рішень, які виконуються негайно визначено в частині 1 статті 371 КАС України. Вказаний спір, а так само і рішення щодо нього не підпадає під вимоги наведених норм статті 371 КАС України, а тому в задоволенні вимоги щодо негайного виконання рішення слід відмовити.

9. Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності прийнятих рішень, відтак адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до посвідчення учасника бойових дій, позивач має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, та відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору. З урахуванням наведеного, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати накази № 334-УБД від 19.11.2020 року та 277-УБД від 23.10.2020 року Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повторно розглянути клопотання/заяву від 17.09.2020 року щодо надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,5618 га, кадастровий номер :02:001:0385, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Тарашанської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області (за межами населеного пункту).

4. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 194-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя О.В. Боднарюк