Справа № 752/12405/20
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-адр/752/1/21
15.01.2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Власенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу, -
рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 . Постановлено скасувати постанову від 16 червня 2020 року серії ЕАМ № 2695703 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Радченко Дмитром Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, за яким постановою серія ЕАМ № 2695703 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 16 червня 2020 року, складеною інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Радченко Дмитром Миколайовичем, притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. (а.с. 44)

20 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення. (а.с. 50) В обгрунтування заяви зазначає, що 16 червня 2020 року ним укладено договір про надання адвокатських послуг з адвокатом Юшиним Д.В. з орієнтовною ціною договору 9 000 грн. та вартістю послуг 1 200 грн. за 1 годину роботи. При наданні професійної правової допомоги на вимоги позивача адвокатом здійснено низку заходів, необхідних для захисту прав позивача в судовому порядку. Вартість отриманих послуг, наданих послуг, що підлягає сплаті, дорівнює 9 120 грн., проте сторони узгодили суму оплати в межах ціни укладеного 16.06.2020 р. договору - 9 000 грн., яку сплачено позивачем.

За таких підстав, позивач просить стягнути з Управління патрульної поліції м. Києва на його користь 430 грн. судового збору, 9 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 100,74 грн. витрат на послуги поштового зв"язку.

Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції надіслало до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Просить відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, звадаючи на складність справи, якість підготовлених докуменів та витрачений час, є нерозмірним.

У відповіді на заперечення відповідача ОСОБА_1 просить задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення, а також прийняти письмові докази понесених позивачем додаткових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 600 грн. При ухваленні додаткового судового рішення про розподіл судових витрат стягнути з відповідача 430 грн. судового збору, 15 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 100,74 грн. витрат на послуги поштового зв"язку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позивача.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду заяви був повідомлений судом належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 9 000 грн. позивачем надано договір про надання правової допомоги від 16 червня 2020 року, завдання - доручення адвокату від 17.06.2020 року та акт обсягів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (детальний опис робіт) від 10 листопада 2020 року, документи, що свідчать про оплату гонорару, у вигляді банківських платіжних документів (квитанцій) від 23.09.2020 року № 129Е231ССЕ на суму 4 500 грн. та від 10.11.2020 р. № 384Т002VGO на суму 4 500 грн. (а.с. 55) Крім того, позивачем надано докази оплати послуг адвоката в сумі 6 600 грн., зокрема квитанція № 384Т0033НG від 24.12.2020 р., доповнення до договору про надання адвокатських послуг від 02.11.2020 р. та акт обсягів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (детальний опис робіт) від 24.12.2020 р.

Виходячи із того, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову, враховуючи врегулювання спірних правовідносин постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у зразковій справі №620/4218/18 (Пз/9901/4/19), суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу лише в сумі 2000 грн.

Доводи позивача про стягнення 15 600 грн. витрат на правничу допомогу, суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, між Адвокатом Юшиним Д.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання адвокатських послуг від 16.06.2020 р., відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат зобов"язався надавати позивачу адвокатські послуги щодо захисту прав та інтересів останнього у будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в судах загальної юрисдикції України (в тому числі адміністративних судах) та правоохоронних органах, а замовник зобов"язується оплатити такі послуги.

02 листопада 2020 року між сторонами укладено доповнення до договору про надання адвокатських послуг, згідно якого доповнено умови вищевказаного договору.

На підтвердження надання Клієнту правової допомоги сторонами підписано акти обсягів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (детальний опис робіт) від 10.11.2020 р. та від 24.12.2020 р.

На підтвердження оплати за надані послуги позивачем надано суду квитанції від 23.09.2020 року № 129Е231ССЕ на суму 4 500 грн., від 10.11.2020 р. № 384Т002VGO на суму 4 500 грн. та квитанція № 384Т0033НG від 24.12.2020 р. на суму 6 600 грн.

Так, за нормами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 13 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із критерія обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, суд зазначає, що такий вид правничої послуги, як підготовка позовної заяви і подання її до суду включає в себе і ряд інших супутніх послуг таких, як: вивчення наданих клієнтом документів; перегляд законодавчої бази; пошук і вивчення судової практики. Таким чином, перелічені супутні послуги охоплюються поняттям підготовка позовної заяви і подання її до суду.

Водночас суд зазначає, що аналіз законодавства та судової практики, формування правової позиції та надання відповідної консультації, підготовка позовної заяви, відповіді на відзив не вимагала від представника позивача надмірного обсягу юридичної і технічної роботи з огляду на незначну складність вказаної справи (малозначна справа) та сталу судову практику у даній категорії справ, в т.ч. і суду касаційної інстанції.

Опрацювання правової позиції у справі не вимагає значних затрат часу. Окрім того, справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що не вимагає безпосередньої участі сторін, а, отже, і значної затрати часу. Процесуальні документи у справі є однотипними, а тому також не потребують значної затрати часу.

Тому суд не вважає належним чином обґрунтованою суму компенсації витрат на правничу допомогу у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу лише в сумі 2000 грн.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення 420 грн. судового збору та 10 грн. послуг банку, сплачених 13.07.2020 р., зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, відповідно до якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додакове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139 та 252 КАС України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат.

Стягнути з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 420 грн. судового збору, 10 грн. банківських послуг та 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: