Справа № 360/421/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 січня 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/421/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 360/421/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дії неправомірними та зобов`язання виплатити недоотриману пенсію,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати дії відповідача, щодо не виплати недоотриманої пенсії померлої матері ОСОБА_2 неправомірними;

- зобов`язати відповідача виплатити недоотриману пенсію матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серія НОМЕР_1 виданий Ленінським РВУМВС України в Луганській області 22 травня 2002 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка нарахована і була невиплачена у розмірі станом на 13 червня 2020 року.

В позовній заяві ОСОБА_1 заявлено клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування з органів юстиції України копію актового запису про смерть ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з частиною першою статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до частини першої статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; перелік документів, що додаються до заяви.

За подання до суду заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви (частина друга статті 116 КАС України).

Позивачем вимоги частин першої, другої статті 116 КАС України не виконані.

Так, в порушення вимог пункту 5 частини першої статті 116 КАС України в заяві про забезпечення доказів відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

В порушення вимог частини другої статті 116 КАС України позивачем не сплачено судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00 грн. Тобто, за подання заяви про забезпечення доказів має бути сплачений судовий збір у розмірі 681,60 грн.

Заявником судовий збір за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів не сплачений. Клопотання про звільнення від сплати судового збору не надано, жодних доказів, які б надавали пільги щодо сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, не представлено. Крім того, Законом № 3674-VI передбачено вичерпний перелік осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

У даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, оскільки пунктом 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Тобто пільга щодо звільнення від сплати судового збору надається позивачам саме за звернення до суду з позовної заявою, а не з заявою про забезпечення доказів.

Відповідно до частини третьої статті 117 КАС України до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 360/421/21 без руху.

Керуючись статтями 116, 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 360/421/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дії неправомірними та зобов`язання виплатити недоотриману пенсію залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки заяви про забезпечення доказів шляхом надання суду заяви про забезпечення доказів з обґрунтуванням необхідності забезпечення доказів та оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 681,00 грн.

Якщо недоліки заяви про забезпечення доказів не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява буде повернута позивачу та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення заяви про забезпечення доказів без руху невідкладно надіслати особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.В. Смішлива