Справа № 307/3833/20
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/3833/20
Провадження № 2-а/307/29/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді - Чопик В.В., при секретарі - Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 до Інспектора Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Попович Михайлом Васильовичем, місце розташування: м. Хуст, вул. 900-річчя Хуста, про скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 04 грудня 2020 року Інспектором Хустського Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старшим сержантом поліції Попович Михайлом, було винесено постанову серії ЕАН № 3516545 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень.

Відповідно до постанови, він нібито о 19 годині 18 хвилин, рухаючись в автомобілі «Mersedes Benz» в напрямку до Хуста, керував автомобілем без п/в, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, а також не скористався паском безпеки чим порушив п.2.1А ПДР. Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню за таких підстав.

04 грудня 2020 року, він рухався за кермом транспортного засобу «Mersedes Benz» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку до Хуста. Він був зупинений сержантом патрульної поліції. До його автомобілю підійшов співробітник патрульної поліції Попович Михайлом та вимагав пред`явити йому документи, а саме: водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та полюс обов`язкового цивільного страхування.

Він вимагав від інспектора назвати причину його зупинки, всебічний розгляд справи та ознайомити його з всіма матеріалами справи на що інспектор знову вимагав пред`явити документи..

Потім інспектор вимагав назвати своє ПІП. Після цього, інспектор почав обшук автомобіля (змусив його відкрити для огляду багажне відділення автомобіля). Далі інспектор виніс постанову без будь якого розгляду справи.

Таким чином, після зупинки його транспортного засобу, висловлення звинувачень у його бік, обшуку автомобіля інспектором Попович М. виніс постанову.

Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано час і місце розгляду справи, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, йому не була вручена повістка про часта місце розгляду адміністративної справи.

Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.2772 .278,279, та 280 КУпАП, а також його право на захист, яке закріплено як ст. 268 КУпАП, так і ст. 59, 63 Конституції України. Право на захист одним з основних прав, гарантованих Конституцією України і порушення цього права є не допустимим.

Враховуюче зазначене, інспектор не бажаючи почути його, та заздалегідь переконаний в його вині не міг об`єктивно з`ясувати обставини справи, що є грубим порушенням всебічного розгляду справи. Навіть не розглянувши справу, позбавивши його всіх гарантованих законом прав, в тому числі і що до реалізації права на захист виніс постанову.

Крім того, у відповідності до ст. 252 КУпАП України зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Але при відсутності жодних доказів його провини, інспектор грубо порушив вимоги зазначеної статті, не розглянувши об`єктивно в сукупності докази, взагалі упереджено поставився до нього, виносячи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності без будь якого розгляду справи, вивчення доказів.

З огляду на постанову, в неї відсутні будь які додатки, в тому числі і обов`язкові зазначення технічного засобу (що є імперативною вимогою), якими здійснено фото або відеозапис.

Таким чином, в справі відсутні та не розглядались будь які докази, які б могли підтвердити правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, посадова особа не могла оцінити за власним переконанням за відсутністю будь яких доказів, а тому є всі підстави вважати, що відповідач був упереджений та порушив вимоги ст. 245 КУпАП, де зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тому просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ЕАН № 3516545 від 04.12.2020 року.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2020 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду в спрощеному порядку без викликом сторін.

Суд, дослідивши наявні у справі докази приходить до на ступного висновку.

Судом встановлено, що постановою від 04 грудня 2020 року інспектора Хустського Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старшого сержанта поліції Попович Михайла, було винесено постанову серії ЕАН № 3516545 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 о 19 годині 18 хвилин, рухаючись в автомобілі «Mersedes Benz» в напрямку до Хуста, керував автомобілем без п/в, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, а також не скористався паском безпеки чим порушив п.2.1А ПДР..

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень, в ході розгляду справи судом, жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 126 КУпАП, не надано.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування винесеної постанови, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Хустського Головного Управління Національної поліції з Закарпатській області сержанта поліції Попович Михайлом Васильовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3516545 від 04.12.2020 згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 126 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: http://court.gov.ua/sud0711/.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Тячівський районний суд Закарпатської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор Хустського Головного Управління Національної поліції з Закарпатській області сержанта поліції Попович Михайлом Васильовичем, місцезнаходження: м. Хуст, вул. 900 річчя Хуста, Закарпатської області.

Суддя: В.В. Чопик