Справа № 440/141/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/141/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання - Куць А.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа: Головне управління ДПС у Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62213983 від 05.06.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що державний виконавець, відкривши відносно нього виконавче провадження №62213983, порушив приписи Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не надав виконавчого документу до виконавчої служби. На думку позивача, за приписом ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець мусив повернути наданий стягувачем документ - податкову вимогу №Ф-4837-50У, оскільки він не відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим ст. 3 цього закону. З вказаних підстав позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 15.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/141/21, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Полтавській області.

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Представник третьої особи надіслав до суду пояснення, у яких зазначив, що позивач перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві, як самозайнята особа - адвокат з 20.07.2000. У зв`язку з наявністю заборгованості з єдиного соціального внеску в сумі 21030,90 грн. та на підставі даних ІТС "Податковий блок" ГУ ДПС у Полтавській сформована вимога про сплату боргу від 07.06.2019 року № Ф-4837-50У. Вважає, що ГУ ДПС у Полтавській області правомірно та своєчасно, відповідно до положень п. 5 розділу VI Інструкції №449, направлено вимогу про сплату боргу від 07.06.2019 року № Ф-4837-50У до органів виконавчої служби для виконання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, суд вирішив розглядати справу за відсутності відповідача та третьої особи на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини

07.06.2019 Головним управлінням ДПС у Полтавській області відносно ОСОБА_1 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4837-50 на суму 21030,90 грн.

Вимога Головного управління ДПС у Полтавській області №Ф-4837-50 від 07.06.2019 була направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернулася до Головного управління ДПС у Полтавській області з відміткою пошти від «за закінченням терміну зберігання».

У червні 2020 року Головне управління ДПС у Полтавській області направило до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) заяву про примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.06.2019 №Ф-4837-50 на суму 21030,90 грн, а також накладення арешту на майно та кошти боржника, звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за вимогою.

Головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Філонюк О.П. розглянуто заяву Головного управління ДПС у Полтавській області про примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.06.2019 №Ф-4837-50 на суму 21030,90 грн та на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62213983 від 05.06.2020, якою також стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 2103,09 грн.

Позивач не погодився із зазначеною постановою та звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом пункту 7 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України від 8.07.10 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон №2464-VI).

За змістом частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону №1404-VIII.

Так, частиною першою цієї статті передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до частини третьої цієї статті, виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Разом з цим, як визначено пунктами 2, 6 частини четвертої згаданої статті, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частинами першою, другою статті 12 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.15 №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 4.05.18 №469) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 7.05.15 за №508/26953 (надалі - Інструкція №449).

За змістом пункту 4 розділу IV Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога).

В третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Як встановлено судом, Головним управлінням ДПС у Полтавській області вимогу від 07.06.2019 № Ф-4837-50У направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) у червні 2020 року.

У номері вимоги проставлено літеру "У", що означає, що така вимога є узгодженою.

При цьому суд враховує, що в силу наведених вище приписів пункту 4 розділу IV Інструкції №449 інформація щодо узгодження вимоги проставляється саме у разі її надіслання до органу державної виконавчої служби з метою примусового виконання.

Наявна у матеріалах виконавчого провадження №62213983 вимога скріплена печаткою Головного управління ДПС у Полтавській області.

Доказів надання ГУ ДПС у Полтавській області Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) недостовірної інформації з примусового виконання вимоги від 07.06.2019 №Ф-4837-50 позивачем суду не надано та судом не встановлено.

Стосовно посилань позивача на положення п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України суд зауважує, що в статтях 9, 10 Податкового кодексу України встановлений повний перелік загальнодержавних та місцевих податків та зборів, і в цьому переліку немає єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таким чином, сфера дії ПК України не поширюється на єдиний внесок. Тобто на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску, поширюється тільки дія Закону №2464-VІ.

Доказів оскарження та скасування вимоги про сплату боргу Головного управління ДПС у Полтавській області від 07.06.2019 № Ф-4837-50У позивачем також не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 05.06.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №62213983 з примусового виконання вимоги № Ф-4837-50У від 07.06.2019 про стягнення з ОСОБА_1 боргу по єдиному соціальному внеску в розмірі 21030,90 грн., яка набрала чинності 05.08.2019 року.

Тобто, державним виконавцем дотримані норми Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2020 ВП №62213983.

У вказаній постанові про відкриття виконавчого провадження адреса боржника зазначена у відповідності до даних виконавчого документу - вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.06.2019 №Ф-4837-50, а саме: АДРЕСА_1 .

При цьому, слід відмітити, що виконавцем додатково вживалися дії по встановленню адреси проживання боржника ОСОБА_1 шляхом оформлення безкоштовного запиту в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за яким відомості про особу не були знайдені, а також направлявся запит органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних відносно ОСОБА_1 , на який до цього часу відповідь виконавцем не отримана.

Таким чином, суд доходить висновку, що зазначаючи у постанові про відкриття виконавчого провадження №62213983 від 05.06.2020 адресу боржника - АДРЕСА_1 та направляючи цю постанову боржнику саме за такою адресою, державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас судом встановлено, що в даному випадку мало місце порушення державним виконавцем законодавчо встановленого строку надіслання на адресу боржника (позивача) цієї постанови.

Суд вважає, що дана обставина щодо несвоєчасного надсилання державним виконавцем постанови не спростовує правомірності її винесення, а у випадку несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржник (позивач) не позбавлений права виконання зазначених у ній вимог без порушення строку їх виконання.

З урахуванням викладеного судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог, отже у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (пров. Стешенка, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36000), третя особа: Головне управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000) про визнання незаконною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва