Справа № 440/357/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

25 січня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/357/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Алєксєєва Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Луценко" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2021 року позивач Публічне акціонерне товариство "Луценко" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про:

- скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:011:0850, площею 1,0000 га, розташованої на території Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, здійсненої відділом у Кобеляцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:011:0850, площею 1,0000 га, розташованої на території Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області;

- скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:011:0849, площею 24,9998 га, розташованої на території Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, здійсненої відділом у Кобеляцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:011:0849, площею 24,9998 га, розташованої на території Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження в адміністративній справі за даним позовом, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При цьому, пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Так, із матеріалів справи встановлено, що позовні вимоги ПАТ "Луценко" полягають у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:011:0850 та земельної ділянки кадастровий номер :00:011:0849, що розташовані на території Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

Тобто вимогами у даній адміністративній справі є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки, що пов`язано з порушенням права позивача на земельну ділянку, у зв`язку із державною реєстрацією державної власності ГУ Держгеокадастру в Полтавській області щодо тих самих земельних ділянок за кадастровими номерами :00:011:0849 та :00:011:0850.

Отже, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи рішення про державну реєстрацію земельної ділянки, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ч. 1 ст. 19 Цивільно-процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Суд звертає увагу, що хоча стороною у справі є фактично суб`єкт владних повноважень, зазначений спір не є публічно-правовим, оскільки виникає із цивільно-правових відносин та між сторонами відсутня така ознака публічно-правового спору, як підпорядкованість одного учасника відносин іншому.

Адже, позивач, зазначаючи про протиправність дій відповідача при здійсненні державної реєстрації земельних ділянок, фактично вказує на порушення свого права на такі земельні ділянки. В обгрунтування наявності такого права позивач посилається на Державний акт на право постійного користування землею І-ПЛ №000394, виданого ще ВАТ «Луценко» на підставі рішення Марківської сільської ради народних депутатів Кобеляцького району Полтавської області від 05.09.2000 № 18. Стверджуючи про своє правонаступництво, вважає наявним у нього права на користування 101,5 га землі. Тобто, при вирішенні спору необхідно встановити наявність у позивача права на користування такими землями.

Тобто, між сторонами існує спір про право, який має приватноправовий характер, що в свою чергу виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що спір у даній справі не є публічно-правовим, тому має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 року у справі № 0540/6280/18-а (провадження № 11-210апп19).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги те, що позов ПАТ "Луценко" не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Луценко" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що зазначений спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва