Справа № 280/8835/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
26 січня 2021 року Справа № 280/8835/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1

до Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
03 грудня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі третя особа), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови позивачу у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновленої довідки про розмір його грошового утримання, у відповідності до вимог ст.43 та ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262, ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011, з урахуванням положень Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, виходячи із розрахунку 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача, у відповідності до вимог ст.43 та ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням положень Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, виходячи із розрахунку 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем у 2018 році, а саме: з 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020 не було встановлено посадовий оклад позивача та оклад за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. На думку позивача, відповідач протиправно у 2018, 2019, 2020 роках не застосувало пункт 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 відповідно. Теж саме стосується 2019, 2020 років. Не погоджуючись із діями відповідача, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 04.12.2020 відкрито провадження по справі №280/8835/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву, третій особі запропоновано надати пояснення.

28.12.2020 від представника третьої особи через канцелярію суду (вх.№63421) подані пояснення на позовну заяви. в яких зазначено, що позивач отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 частину 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ викладено в такій редакції; «усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України». Чинним законодавством визначено, що перерахунок пенсії здійснюється у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб. З 05.03.2019 не відбулося жодного підвищення грошового забезпечення відповідних категорій осіб. Крім того, скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 призвело до відсутності взагалі підстав для перерахунку пенсії з 05.03.2019. Таким чином, на даний час не має законодавчих підстав для видачі довідки про грошове забезпечення станом на 01.04.2019. У задоволенні заяви просить відмовити.

29.12.2020 від представника Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки через канцелярію суду (вх. №63908) подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву вказано, що доводи позивача щодо необхідності застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для перерахунку його пенсії, такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата, обґрунтовані посиланням на текст приміток до Додатків 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 є нікчемними, оскільки ці примітки не містять норм права та не узгоджуються з пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІ. Зазначений відзив на позов був поданий представником Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із доказами направлення сторонам по справі З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.01.2021 замінено відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 на Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Запорізьким обласним військовим комісаріатом було направлено довідку про розмір грошового забезпечення військовослужбовців за аналогічною посадою, яку позивач займав на день звільнення, для перерахунку пенсії у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.Зазначена довідка складена з урахуванням наступних складових грошового забезпечення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Зазначене рішення суду набрало законної сили.

01.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення складових грошового забезпечення позивача (посадового окладу, окладу за військове звання, % надбавки за вислугу років) виходячи із 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», на відповідний рік станом на 01.01.2018, станом на 01.01.2019, станом на 01.01.2020.

Листом № 1879/с від 14.09.2020 позивача було повідомлено, що розрахунок посадового окладу здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (зі змінами) «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начального складу та деяких інших осіб», Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, наказу Міністра оборони України № 337 від 27.05.2014 «Про затвердження переліку військово-облікових спеціальностей і штатних посад рядового, сержантського і старшинського складу і тарифних переліків посад вищевказаних військовослужбовців та наказу Міністра оборони України № 90 від 27.05.2014 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами офіцерського складу Збройних Сил України». Зазначають про відсутність підстав для проведення розрахунку складових грошового забезпечення виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками справи, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту - Закон України від 20.12.1991 №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України Закон України від 20.12.1991 №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Приписами частини четвертої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі по тексту Постанова Кабінету міністрів України №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України №704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), установленого, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 (пункт 4 у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103).

За попередньої редакцією пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704, установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак, у лютому 2018 року постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 (далі по тексту - Постанова кабінету Міністрів України №103) до Постанови Кабінету Міністрів України №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 було викладено у новій редакції, а саме: « 4.Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

У той же час, згідно із Приміткою 1 Додатку 1 до вказаної Постанови Кабінету Міністрів України, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт та відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено що, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

На підставі викладеного, суд приходить до висновків, що розрахунки посадового окладу позивача мають проводитись шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762,00 грн, мінімальна заробітна плата 3723,00 грн.

Таким чином, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен складати не менше 1861,50 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921,00 грн, мінімальна заробітна плата 4173,00 грн.

Отже, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен складати не менше 2086,50 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102,00 грн, мінімальна заробітна плата 4723,00 грн.

Отже, вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен складати не менше 2361,50 грн.

У разі, коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4, 99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Отже, як вбачається з правового аналізу Примітки Додатку 14 та враховуючи розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб і мінімальної заробітної плати у 2018 році, то для коректного визначення окладу позивача за військовим (спеціальним) званням варто застосовувати мінімальний множник - прожитковий мінімум для працездатних осіб, але у розмірі не меншому за 50% мінімальної заробітної плати 1861,50 грн (на 2018 рік), 2086,50 грн (на 2019 рік), 2361,50 грн (на 2020 рік).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №640/20875/18 та від 12.02.2020 у справі №320/835/19.

Цим самим суд зазначає, що величина розрахунку для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням залишалась незмінною на протязі всього існування постанови КМУ №704 та становила собою прожитковий мінімум для працездатних осіб. Однак, положення про те, що розмір множника для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен становити не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, суд не може залишити поза увагою, а вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Вказаний висновок відповідає змісту рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»: вирішення колізій у законодавстві завжди має тлумачиться на користь особи (ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, Заяви №№ 23759/03 та 37943/06, від 14 жовтня 2010 року). У цьому рішенні ЄСПЛ визначено концепцію якості закону, наявна вимога, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Як зазначається в рішенні відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості і точності, порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Щодо доводів відповідача, наведених у відзиві на позов, суд вважає необхідним наголосити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.04.2008 у справі «Вассерман проти Росії» вказав, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частин 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору та судом не встановлено понесення сторонами інших судових витрат їх розподіл не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодекса адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (69063, м. Запоріжжя, пров. Тихий, буд. 7, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що відмови у виготовленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, для проведення з 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020 основного розміру пенсії.

Зобов`язати Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням приписів Приміток Додатку 1 та Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням розміру грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років), обчисленого шляхом множення 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 07.12.2017 за №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт для проведення перерахунку основного розміру пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 включно, встановленого Законом України від 23.11.2018 за №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01.01.2019, на відповідний тарифний коефіцієнт для проведення перерахунку основного розміру пенсії за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт для проведення перерахунку основного розміру пенсії, починаючи з 01.01.2020.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду в повному обсязі складено та підписане суддею 26.01.2021.

Суддя Р.В. Сацький