Справа № 340/4869/20
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/4869/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2)

третя особа АТ «Банк Форвард» (; адреса: вул. Саксаганського, будинок 105, м. Київ)

про визнання протиправною та скасування постанови.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (далі - відповідач) про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2020 року за ВП №60617492 щодо примусового виконання виконавчого напису №2184, виданого 31.08.2019 року приватним нотаріусом КМНО Разумовою О.І.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що виконавче провадження було відкрито відповідачем з порушенням принципу територіальності, а відтак - рішення та дії, вчинені ним у межах вказаного провадження є протиправними.

Ухвалою суду від 12 січня 2020 року відкрите провадження у даній адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.22-23).

Відповідач позовних вимог не визнав та у відзиві на позовну заяву повідомив, що виконавче провадження було відкрито за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника, а тому дії приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття провадження відповідають нормам чинного законодавства, а твердження боржника є безпідставними.

Третя особа правом на подання пояснень не скористалася.

За таких умов суд розглядає дану справу у письмовому провадженні за наявними матеріалами у межах строку, встановленого частиною четвертою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Зареєстрованим місцем проживання позивача - ОСОБА_1 - є АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_3 (а.с.6).

Акціонерне товариство "Банк Форвард" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни із заявою про примусове виконання рішення, в якій просили відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2184 від 31.08.2019 року за місцезнаходженням майна (грошових коштів) боржника - ОСОБА_1 (а.с.33-34).

15 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф (нині - Павелків) Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 50921,5 грн. (а.с. 55-56).

Вказані обставини передували зверненню ОСОБА_1 до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями частини першої статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається, зокрема, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону№1403-VІІІ передбачено, що в Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

При цьому, відповідно до частин першої-третьої, шостої статті 25 Закону №1403-VІІІ виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1403-VІІІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. Так, згідно з частиною третьою статті 25 Закону №1403-VІІІ право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому, зі змісту частини другої статті 24 Закону №1403-VIII слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у справі № 804/6996/17 від 08 квітня 2020 року.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону №1404-VІІІ виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Частиною п`ятою статті 24 Закону №1404-VІІІ визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону №1404-VІІІ).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404-VІІІ).

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону №1404-VІІІ).

Із відомостей, що містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців, судом встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни (посвідчення № 0432) є м. Київ.

Водночас, із 16 березня 2012 року та дотепер позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчується відповідною відміткою у її національному паспорті та вказано у виконавчому написі. Будь-які відомості, які вказували б на фактичне проживання (перебування) ОСОБА_1 у м. Києві, відсутні.

Щодо твердження відповідача, що виконавче провадження було правомірно відкрите за місцезнаходженням майна (грошових коштів) боржника суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно зі статтею 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з пунктами 6.1, 6.2 статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки у будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки (пункт 7.1 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

За приписами підпункту 7.1.4 пункту 7.1 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками.

Згідно з підпунктом 7.1.5 пункту 7.1 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Отже, проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд дійшов висновку, що майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України є грошові кошти у формі записів на рахунках у банках.

Зі змісту заяви АТ "Банк Форвард" про примусове виконання виконавчих написів, направлених приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Вольф (нині - Павелків) Т.Л., вбачається, що стягувач просив приватного виконавця відкрити виконавчі провадження саме за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника.

Згідно з листом АТ "Банк Форвард" б/н, доданим до заяви про примусове виконання рішення, у ОСОБА_1 наявний рахунок № НОМЕР_4 у валюті гривня, відкритий в АТ «Банк Форвард», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105.

Разом з тим, суд зазначає, що ані заява стягувача, ані листи АТ "Банк Форвард" не є належними доказами наявності грошових коштів боржника на рахунку, відкритому в АТ "Банк Форвард», оскільки підтверджують наявність лише відкритого рахунку, а не коштів (майна) на ньому.

У матеріалах виконавчого провадження, які були надані відповідачем до суду, також відсутні документи, що підтверджують наявність коштів на картковому рахунку позивача.

Відтак, подані приватному виконавцеві документи не свідчать про перебування у володінні боржника майна, зокрема, грошових коштів у м. Київ, які обліковуються на банківському рахунку, відкритому на ім`я позивача, що давало б право приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. відкривати виконавче провадження за виконавчим документом, за яким боржником виступає позивач.

Також у постанові від 15 листопада 2020 року відсутні будь-які посилання про наявність у боржника іншого майна, місцезнаходження якого охоплювалося б межами виконавчого округу приватного виконавця Павелків Т.В.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач порушив правила територіальної діяльності приватних виконавців, та прийняв виконавчий документ з іншого виконавчого округу.

За таких умов постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф (Павелків) Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 15 листопада 2020 року за ВП №60617492 є протиправною та підлягає скасуванню.

Посилання відповідача на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 10 вересня 2018 року по справі № 905/3542/15 є помилковим, оскільки вказана постанова прийнята за інших фактичних обставин. При цьому, у цій постанові надана оцінка правовідносинам щодо накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках боржника, а не щодо відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням карткового рахунку боржника за відсутності доказів про наявність на цьому рахунку грошових коштів.

На підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 271, 272, 287, 293, 295-297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф (Павленків) Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ «Банк Форвард» про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф ( нині - Павелків) Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 15 листопада 2020 року ВП №60617492.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень, вісімдесят копійок).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 272 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене у 10-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук