Справа № 540/3768/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/3768/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" (далі - відповідач), в якій з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 28.12.2020 р. просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 15 календарних років служби;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 15 календарних років служби, виходячи із: посадового окладу; окладу за спеціальним званням; надбавки з вислугу років; надбавки за особливості проходження служби; доплати за роботу в нічний час; середньої премії за 12 місяців; індексації (з урахуванням раніше виплаченої суми).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України та 30.11.2013 р. звільнено з Херсонського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області (на даний час - державна установа "Херсонський слідчий ізолятор") за власним бажання. Відповідно до наказу від 29.11.2013 р. № 119/ос на час звільнення вислуга років складала 15 років 07 місяців 09 днів, а тому вважає, що набув право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Однак в порушення п.10 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 р. № 393 відповідачем при звільненні не виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Вказує, що лише після звернення до суду 10.12.2020 р. відповідач виплатив одноразову грошову допомогу в сумі 7430,32 грн., для визначення якої враховано наступні складові: посадовий оклад; оклад за військовим спеціальним званням; надбавку за вислугу років; надбавку за особливо важливі завдання; премію. Вважає, що відповідачем протиправно не враховано надбавку за роботу в нічний час та індексацію.

Ухвалою від 26.11.2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу відповідачем отримано 07.12.2020 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак у встановлених суддею строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Станом на 25.01.2021 р. закінчився п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Частиною 5 статті 162 КАС України визначено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Згідно ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч.2 ст.262 КАС України).

Частиною 5 статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом начальника Херсонського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області від 29.11.2013 р. № 119 о/с ОСОБА_1 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України у запас за пп."ж" п.63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114, (за власним бажанням), 30 листопада 2013 року.

Вислуга років на день звільнення 30.11.2013 р. складає: у календарному обчисленні - 15 років 07 місяців 09 днів; у пільговому обчисленні - 20 років 03 місяці 29 днів.

10.12.2020 р. відповідачем здійснено безготівкове перерахування одноразової грошової допомоги у розмірі 7430,32 грн.

Як вбачається з розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 , до її складу включено: посадовий оклад; оклад за звання; надбавка за вислугу років; надбавка за особливості проходження служби; премія, що в загальному розмірі склало 7543,47 грн.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не сплачено одноразову грошової допомоги при звільненні зі служби (30.11.2013 р.) та у подальшому вказану допомогу сплачено не в повному обсязі, а саме без врахування індексації та надбавки за роботу в нічний час, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ, в редакції, чинній на час звільнення позивача) цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час звільнення позивача) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічне положення закріплено в абз.4 п.10 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 р. № 393 (далі - Порядок № 393), за змістом якого військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення п.10 Порядку № 393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям особою права на пенсію.

Отже, системний аналіз наведених положень Закону № 2262-ХІІ дає підстави для висновку, що ч.2 ст.9 цього Закону встановлює дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним у ній особам, зокрема, це особи, які мають право на пенсію та звільнені зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини за наявності вислуги років 10 років і більше.

Водночас, згідно абз.4 п.10 Порядку № 393 особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Із аналізу зазначеної норми слідує, що право на отримання одноразової грошової допомоги, яка має разовий характер, зокрема, особами рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби пов`язане з наявністю 10-річної вислуги та звільненням з передбачених підстав, зважаючи на що не набуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної допомоги за умови наявності 10 і більше років вислуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 р. у справі № 826/27472/15.

Позивач звільнений із Державної кримінально-виконавчої служби України із званням старшого прапорщика внутрішньої служби на підставі пп."ж" п.63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114, (за власним бажанням), календарна вислуга років позивача при звільненні складає 15 років 07 місяців 09 днів. Посада, яку займав позивач, відноситься до категорії посад, служба на яких дає право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Отже, за наведених обставин суд приходить до висновків, що позивач набув право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

При цьому, спірним питанням у межах розгляду даної справи є складові вказаної одноразової грошової допомоги, а саме не включення до її складу надбавки за роботу в нічний час та індексації.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам позивача, суд зазначає наступне.

На момент звільнення позивача порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України були врегульовані Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженою наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 07.10.2009 р. № 222 (далі - Інструкція № 222).

Пунктом п.1.2 Інструкції № 222 визначено, що вона розроблена відповідно до Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", постанов Кабінету Міністрів України від 14 вересня 1991 року № 197 "Про порядок компенсації особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за службу понад установлений законодавством робочий час, а також у дні щотижневого відпочинку та святкові дні", від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", від 15 червня 1994 року № 414 "Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці", від 11 серпня 1995 року № 648 "Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах", від 7 лютого 2001 року № 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій", від 4 квітня 2001 року № 325 "Про встановлення надбавок до посадових окладів державних експертів з питань таємниць" та від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу".

Відповідно до п.п.1.3, 1.4 Інструкції № 222 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби (далі - особи рядового і начальницького складу) визначається залежно від посади, спеціального звання, кваліфікації, наукового ступеня, вченого звання, тривалості та умов служби.

Грошове забезпечення складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно п.18.2 Інструкції № 222 одноразова грошова допомога особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби, нараховується з окладів за останніми штатними посадами, займаними перед звільненням, окладів за спеціальними званнями, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру (надбавок, доплат) та премій (обчислених як середньомісячна сума за попередні повні дванадцять календарних місяців), крім одноразових додаткових видів грошового забезпечення, що були їм нараховані в останньому повному календарному місяці служби перед звільненням.

З викладеного слідує, що розмір грошового забезпечення для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні розраховується за наступною формулою: (оклад + звання + надбавка + середній розмір премії за останні дванадцять місяців) х (вислугу років) х (процент вихідної допомоги).

ОСОБА_1 звільнено зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 30.11.2013 р. наказом від 29.11.2013 р. № 119 о/с, а тому останнім повним відпрацьованим місяцем перед звільненням є жовтень 2013 року.

Відповідно до наданої позивачем довідки про грошове забезпечення старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , складові нарахованого позивачу грошового забезпечення за жовтень 2013 року становлять: посадовий оклад 600 грн., оклад за спеціальним званням 65 грн., надбавка за вислугу років 199,50 грн., надбавка за особливості проходження служби 432,25 грн., премія 648,38 грн., надбавка за роботу в нічний час 43,90 грн., індексація 72,86 грн., понаднормові 946,87 грн.

Середній розмір премії, нарахованої позивачу за попередні повні дванадцять календарних місяців роботи становить 714,84 грн. ((665 грн. + 665 грн. + 665 грн. + 831,25 грн. + 665 грн. + 677,87 грн. + 907,73 грн. + 864,50 грн. + 691,60 грн. + 648,38 грн. + 648,38 грн. + 648,38 грн.) / 12 місяців).

Щодо включення до складу одноразової грошової допомоги при звільненні індексації суд вказує наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання, встановлених Конституцією України, гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. № 1282-XII, згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, передбачено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Слід зазначити, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Отже, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист (Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 240/10130/19, від 03.04.2019 р. у справі № 638/9697/17.

Крім того, суд зауважує, що доплата за роботу в нічний час також мала систематичний (щомісячний) характер, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення ОСОБА_1 за жовтень-листопад 2013 року.

Таким чином, сума грошового забезпечення для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні позивача становить 2128,35 грн. (посадовий оклад 600 грн. + звання 65 грн. + вислуга 199,50 грн. + надбавка за особливості проходження служби 432,25 грн. + надбавка за роботу в нічний час 43,90 грн. + індексація 72,86 грн. + середній розмір премії за останні повні дванадцять місяців 714,84 грн.)

Розмір одноразової грошової допомоги, яка підлягає виплаті позивачу при звільненні за 15 повних відпрацьованих календарних років становить 7981,31 грн. (розмір грошового забезпечення 2128,35 грн. х 25 % х 15 років).

При цьому, суд вважає помилковим розрахунок, зроблений позивачем, як такий, що не відповідає п.18.2 Інструкції № 222.

Аналогічна позиція щодо здійснення розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні викладена в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 р. у справі № 540/760/19.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, а саме про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 15 календарних років служби, виходячи із: посадового окладу; окладу за спеціальним званням; надбавки з вислугу років; надбавки за особливості проходження служби; доплати за роботу в нічний час; середньої премії за 12 місяців; індексації (з урахуванням раніше виплаченої суми).

Щодо вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

Таким чином, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" (73003, м.Херсон, вул.Перекопська, 10, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" (73003, м.Херсон, вул.Перекопська, 10, ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 15 календарних років служби.

Зобов`язати Державну установу "Херсонський слідчий ізолятор" (73003, м.Херсон, вул.Перекопська, 10, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 15 календарних років служби, виходячи із: посадового окладу; окладу за спеціальним званням; надбавки з вислугу років; надбавки за особливості проходження служби; доплати за роботу в нічний час; середньої премії за 12 місяців; індексації (з урахуванням раніше виплаченої суми).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 106030000