Справа № 280/2316/20
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2021 року м. Дніпросправа № 280/2316/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року (суддя Кисіль Р.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про розмір поновленої пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 28.05.2018 у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_1 , заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії, показника середньої заробітної плати за 2016-2017 роки, з проведенням перерахунку відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 28.05.2018, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно нараховані суми позивачці, починаючи з 28.05.2018 до їх фактичної виплати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що згідно з постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі № 280/5098/18 визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , викладене в листі Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 14 червня 2018 року № 333/З-10. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 28 травня 2018 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Позовні вимоги за період з 07 жовтня 2009 року по 27 травня 2018 року включно залишені без розгляду. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення у справі № 280/5098/18 на було проведено поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 28.05.2018 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення, про що останню повідомлено листом від 26.02.2019 № 3268/06. Загальний стаж складає 44 роки 00 місяців 08 днів. Розмір пенсії, обчислений на виконання рішення суду, складає 1489,20 грн.: загальний розмір пенсії 37,20 грн.; доплата до прожиткового мінімуму (1452,00 грн.) 1452,00 грн.; доплата до 40% мінім. зарплати (1489,20 грн.) 1489,20 грн. Всього до виплати з 28.05.2018 24019,36 грн.

Позивач вважає, що при прийнятті такого рішення УПФУ не враховані показники заробітної плати ОСОБА_1 та не розраховано середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, не враховані вимоги законодавства стосовно мінімального розміру пенсії, не врахований показник середньої заробітної плати з 2016-2017 роки у розмірі 5377,90 грн., не враховано щоквартальне підвищення розміру пенсії, не проведено індексацію та компенсацію втрати частини доходів відповідно до чинного законодавства.

Відповідач, в свою чергу, зазначає, що пенсію ОСОБА_1 обчислено без урахування заробітної плати, оскільки позивач не надала довідки про заробітну плату відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а заробітна плата після 01.07.2000 відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу складає лише 7 місяців. Цього не достатньо для обчислення розміру пенсі з урахуванням заробітної плати. Оскільки розмір пенсії позивача визначається залежно від прожиткового мінімуму, позивачу встановлена доплата до прожиткового мінімуму згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому пенсія не підлягає індексації. Також звертає увагу, що перерахунок та виплата пенсії ОСОБА_1 відповідачем не проводилися, а тому відсутні правові підстави на компенсацію втрати частини грошових доходів.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки ОСОБА_1 по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання належного виконання рішення (постанови) Третього апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 по справі № 280/5098/18, а відтак позивач має звернутися до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України.

В апеляційній скарзі позивач вказує на хибність такого висновку, адже у справі № 280/5098/18 суд вирішив питання про право ОСОБА_1 на поновлення пенсії, при цьому судом не розглядалося питання щодо її належного розміру. В даному випадку предметом спору є саме перевірка правильності визначення УПФУ розміру пенсії ОСОБА_1 , після поновлення її виплати.

Суд погоджується з наведеними доводами апелянта та вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Судом не надано належної оцінки мотивувальної частини постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі № 280/5098/18, з якої вбачається, що судом питання щодо належних до виплати сум пенсії не перевірялося. Суд лише визнав право ОСОБА_1 на її поновлення, а тому предмети спору в адміністративних справах № 280/5098/18 та № 280/2316/20 не є подібними та пов`язаними спільним предметом спору.

Також колегія суддів звертає увагу, що у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18 Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, згідно з яким питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 101%, у взаємозв`язку з розміром пенсії, що має виплачуватися позивачеві, належить до компетенції пенсійного органу при поновленні пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум. При цьому в разі незгоди з діями відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації та її розмірів позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає розгляду по суті.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час спірних правовідносин, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно з частиною 2 статті 49 названого Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до п. 2.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Згідно з п. 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. (пункт 4.3 Порядку).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при первинному встановленні розміру пенсії орган Пенсійного фонду діє на підставі звернення громадянина із заявою про призначення йому пенсії. У випадках поновлення раніше призначеної пенсії органи Пенсійного фонду діють на підставі цієї ж заяви пенсіонера у строки, встановлені статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За приписами статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 42 Закону визначено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 було призначено пенсію з 20.03.1984, тобто до набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з відомостями трудової книжки ОСОБА_1 остання має трудовий стаж 44 роки 0 місяців 8 днів, що також підтверджено матеріалами пенсійної справи останньої.

Встановлені обставини спростовують доводи відповідача, що матеріалами пенсійної справи підтверджується страховий стаж ОСОБА_1 лише з 01.07.2020 та складає 07 місяців, що є недостатнім для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати.

Таким чином суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ОСОБА_1 має право на проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте суд в межах розгляду даного спору не може надати оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо належного розміру пенсії після її перерахунку з урахуванням показників заробітної плати, адже матеріали справи, так само як й матеріали пенсійної справи, не містять достатніх документів, які підтверджують або спростовують доводи сторін.

При цьому суд апеляційної інстанції констатує не проведення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 після її поновлення, а тому саме на УПФУ покладається обов`язок по його здійсненню в порядку та у спосіб, визначений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд не може втручатися у дискреційні повноваження пенсійного органу та перебирати на себе його функції.

Щодо не проведення УПФУ індексації розміру пенсії, суд зазначає, що статтею 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Крім того відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених стоків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 названого Закону компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Також згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку) у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що належним способом поновлення порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача перерахувати пенсію, провести її індексацію з моменту поновлення її виплати та зобов`язання виплатити компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за несвоєчасно отримані суми перерахунку, індексації і підвищення пенсії.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року в адміністративній справі № 280/2316/20 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не проведення з 28.05.2018 перерахунку та індексації пенсії ОСОБА_1 , а також щодо не виплати компенсації втрати частини доходів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 та провести її провести її індексацію з 28.05.2018 в порядку та у спосіб, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 в порядку, визначеному Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсацію за несвоєчасно отримані суми перерахунку, індексації і підвищення пенсії з 28.05.2018.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сплачений судовий збір у розмірі 1898 (одна тисяча вісімсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 26 січня 2021 року та оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 26 січня 2021 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров