Справа № 340/3197/20
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2021 року м. Дніпросправа № 340/3197/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року в адміністративній справі №340/3197/20 (головуючий суддя першої інстанції Пасічник Ю.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 14.08.2020 року звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати протиправними і скасувати рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №62 від 06.03.2020 року та №62 від 10.08.2020 року про відмову їй, як судді у відставці, в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідок Господарського суду Кіровоградської області №57 від 03.03.2020 року та №74 від 07.08.2020 року (з урахуванням регіонального коефіцієнта);

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, відповідно до довідки Господарського суду Кіровоградської області №74 від 07.08.2020 року (в якій уточнені дані раніше виданої довідки №57 від 03.03.2020 року щодо застосування регіонального коефіцієнта) з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

В обґрунтування позову зазначено, що рішеннями відповідача № 62 від 06.03.2020 року та № 62 від 10.08.2020 року у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання було відмовлено. Вважаючи відмову протиправною позивач вказує, що рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VII, тобто відновлено право здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до базового розміру окладу працюючого судді, визначеного Законом України від 16.10.2019 року №199-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, з урахуванням виправлень, внесених ухвалою суду від 28 вересня 2020 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №62 від 06.03.2020 та №62 від 10.08.2020 про відмову судді у відставці ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідок Господарського суду Кіровоградської області №57 від 03.03.2020 та №74 від 07.08.2020 (з урахуванням регіонального коефіцієнта).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року відповідно до довідки Господарського суду Кіровоградської області №57 від 03.03.2020 та №74 від 07.08.2020 та виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Присуджено до негайного виконання перерахунок та виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання за один місяць.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду у частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

В частині відмовлених позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження, а тому в суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження, про що сторони повідомлені належним чином.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Позивач знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

04.03.2020 року та 06.08.2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Господарського суду Кіровоградської області № 57 від 03.03.2020 року та № 74 від 07.08.2020 року (а.с. 35-36).

Рішеннями відповідача № 62 від 06.03.2020 року та № 62 від 10.08.2020 року у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відмовлено (а.с. 37, 40).

Не погодившись з такими рішеннями відповідача, позивач оскаржила їх до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що у зв`язку із зміною базового розміру посадового окладу діючого судді, у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке має реалізовуватись з моменту ухвалення Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020.

Щодо необхідності зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 84 відсотків грошового утримання діючого судді, суд зазначив, що в цій частині позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку приймаючи рішення №62 від 06.03.2020 року та №62 від 10.08.2020 року про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, відповідач мотивував його не незгодою з розміром відсотків, а з інших підстав, що свідчить про відсутність спору щодо застосування відсоткової ставки для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання станом на час прийняття відповідачем оскаржених рішень.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи колегія суддів зазначає наступне.

На підставі заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 07.06.2017 року та відповідно до протоколу №4455 від 14.06.2017 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді відповідно до ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII (а.с.64).

30.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі по тексту - Закон №1402).

Відповідно до ч.2 ст.135 Закону №1402 суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.135 Закону №1402 базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно із пунктами 22, 23 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №41 - 45, ст. 529; 2015 р., №18 - 20, ст. 132 із наступними змінами).

Тобто, право на одержання суддівської винагороди у розмірах, визначених Законом № 1402-VIII, мають лише судді, які пройшли кваліфікаційне оцінювання.

Аналогічні умови щодо права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII, містив пункт 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16 жовтня 2019 року №193-IX пункти 22, 23 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII виключено з 01.01.2020 року.

Отже, з 01.01.2020 року право на одержання суддівської винагороди у розмірах визначених Законом №1402-VIII (30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року) розповсюджено також і на діючих суддів, незалежно від факту проходження кваліфікаційного оцінювання.

Натомість, пункт 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII не зазнав змін, а тому судді, які отримують щомісячне довічного грошове утримання позбавлені права на його отримання у розмірах, визначених Законом №1402-VIII.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VII.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VII не підлягає застосуванню з 18.02.2020 року, а отже відсутні обмеження для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

При цьому, частинами 3 та 4 КАС України визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління ПФУ від 25 січня 2008 року № 3-1 заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (у разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді.

03.03.2020 року та 07.08.2020 року позивачем отримано довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №57 та № 74, з якими вона звернулась до відповідача (а.с.34, 38).

Рішеннями відповідача № 62 від 06.03.2020 року та № 62 року від 10.08.2020 року у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відмовлено (а.с. 37, 40).

Відмова мотивована тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 не визначено порядок його виконання, у зв`язку з втратою чинності положення пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VII. Крім того, відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VII розмір суддівської винагороди встановлюються станом на 1 січня календарного року. Перерахунок щомісячного грошового утримання проведено з 01.01.2020 року виходячи із розміру суддівської винагороди встановленої на 01.01.2020 року та обчисленої згідно діючих, на момент проведення такого перерахунку, законодавчих норм. Оскільки, після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 року № 2-р/2020, не змінювались розміри суддівської винагороди, підстави для проведення нового перерахунку щомісячного грошового утримання на підставі наданих позивачем довідок № 57 від 03.03.2020 року та № 74 від 07.08.2020 року відсутні.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відмова у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання є протиправною з огляду на наступне.

У даному випадку ухвалення Конститутивним Судом Рішення не потребує визначення окремого порядку його виконання, а лише необхідність застосування положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VII без урахування неконституційної норми.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

В силу положень п. 1 ч. 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII та п.п. а) 4) п.24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VII, розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, у зв`язку із зміною базового розміру посадового окладу діючого судді, у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке має реалізовуватись з моменту ухвалення Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 19.02.2020 року відповідно до двох довідок Господарського суду Кіровоградської області №57 від 03.03.2020 року та №74 від 07.08.2020 року, оскільки не зрозуміло, яким чином пенсійний орган повинен провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача за двома довідками, які мають різні показники за один та той же період період.

Апеляційний суд приймає до уваги довідку №74 від 07.08.2020 року, оскільки визначений в ній розмір суддівської винагороди, яка враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача відповідає положенням законодавства (2102 грн. х 30 х 1.1 х 1.5 = 104049 грн., де: 2102 - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 року, 30 - показник для судді місцевого суду, 1.1- регіональний коефіцієнт, 1.5 - 50%доплати за вислугу років).

Стосовно необхідності зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 84 відсотків грошового утримання діючого судді, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у цій частині позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки у даному випадку приймаючи рішення №62 від 06.03.2020 року та № 62 від 10.08.2020 року про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, відповідач мотивував його не незгодою з розміром відсотків, а з інших підстав, що свідчить про відсутність спору щодо застосування відсоткової ставки для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання станом на час прийняття відповідачем оскаржених рішень.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність оскаржених рішень.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального, проте, помилково зазначив про врахування двох довідок при перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання, у зв`язку із чим у відповідності до статті 317 КАС України рішення суду в цій частині належить змінити.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року в адміністративній справі №340/3197/20 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року в адміністративній справі №340/3197/20 змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини рішення слова та цифри «№57 від 03.03.2020 року» виключити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак