Справа № 160/1005/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
26 січня 2021 р.Справа №160/1005/21

- скасувати виконавчі дії пов`язані з реалізацією арештованого майна в рамках виконавчого провадження №63201199 - будівлі автоцентру літ.А незавершене будівництво, 30 % готовності, трансформаторна підстанція літ.Б незавершене будівництво, 30 % готовності що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Аеропортівська, 43, що належить на праві приватної власності ТОВ «Коннур»;
- скасувати протокол № 519316 проведення електронних торгів від 28.12.2020 виданий ДП «Сетам» про результати електроних торгів з реалізацією арештованого майна в рамках виконавчого провадження №63201199 - будівлі автоцентру літ.А - незавершене будівництво, 30 % готовності, трансформаторна підстанція літ.Б - незавершене будівництво, 30 % готовності що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Аеропортівська, 43, що належить на праві приватної власності ТОВ «Коннур»;
- зобов`язати державного виконавця Шевченкіського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра провести реалізацію арештованого майна у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року позовна заява залишена без руху та надано строк для усунення недоліків.
22.01.2021 року представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій останній просить:
- заборонити Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складати акт проведення електронних торгів лоту № 447766.
- заборонити приватним нотаріусам Дніпровського міського нотаріального округу здійснювати дії щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (будівлі автоцентру літ.А - незавершене будівництво, 30 % готовності, трансформаторна підстанція літ.Б - незавершене будівництво, 30 % готовності що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Аеропортівська, 43.
- учаснику 11 електронних торгів лоту № 447766 та будь-яким іншим особам здійснювати дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі автоцентру літ.А - незавершене будівництво, 30 % готовності, трансформаторна підстанція літ.Б - незавершене будівництво, 30 % готовності що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Аеропортівська, 43).
25.01.2021 року ТОВ «Коннур» повторно звернулось до суду з заявою про забезпечення позову, якій останній просить:
- заборонити Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складати акт проведення електронних торгів лоту № 447766.
- заборонити здійснювати реєстраційні або нотаріальні дії щодо об`єкту нерухомого майна - (будівлі автоцентру літ.А - незавершене будівництво, 30 % готовності, трансформаторна підстанція літ.Б - незавершене будівництво, 30 % готовності що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
- учаснику 11 електронних торгів - ОСОБА_1 , лоту № 447766 та будь-яким іншим особам здійснювати дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі автоцентру літ.А - незавершене будівництво, 30 % готовності, трансформаторна підстанція літ.Б - незавершене будівництво, 30 % готовності що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Аеропортівська, 43).
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що керівнику товариства стало відомо, що відповідно до інформаційного повідомлення розміщеного на сайті «Сетам» , проведені електронні торги в рамках виконавчого провадження з реалізації арештованого майна - будівлі автоцентру літ А незавершене будівництво, 30% готовності, трансформаторна підстанція літ.Б незавершене будівництво, 30% готовності, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Аеропортівська, 43, що належить на праві власності ТОВ «Коннур».
З урахуванням вищенаведеного представником позивача встановлено, що відносно ТОВ «Коннур» відкриті 4 виконавчі провадження: № 63201199 (стягнення виконавчого збору), № 63201519 (стягнення витрат виконавчого провадження), № 63995860 (стягнення коштів), № 60762032 (стягнення коштів). Перші три виконавчі провадження перебувають на виконанні у державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі Бочарової Поліни Андріївни, а останнє у державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Лісового О. О., проте, на адресу ТОВ «Коннур» жодного документа з примусового виконання проваджень № 63201199, № 63201519, № 63995860, № 60762032 не надходило, що призвело, на думку заявника, до порушення основних засад здійснення виконавчого провадження.
Крім того, в заяві заявник посилається на те, що державним виконавцем не здійснено заходів щодо виявлення майна, визначеного п. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», та не здійснено опис предметів інтер`єру офісу за юридичною особою «Коннур», що свідчить про порушення черговості реалізації майна боржника.
Стартова ціна майна, яка зазначена на електронних торгах у розмірі 212 000 грн є значно нижчою ринкової вартості майна.
Таким чином, внаслідок протиправних дії державного виконавця в виконавчих провадження № 63201199, № 63201519, № 63995860, № 60762032, позивач може втратити майно , у разі набуття права власності на майно іншими особами, що брали участь у торгах і цінова пропозиція майна позивача була менше за ринкову. Тобто не забезпечення даного позову, на думку заявника, призведе до істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Враховуючи наведене, ТОВ «Коннур» просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складати акт проведення торгів лоту № 447766, заборонити здійснювати реєстраційні дії або нотаріальні дії та будь-яким іншим особам здійснювати дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, які знаходяться за адресою: м. Дніпро, вул. Аеропортівська, 43, що належить на праві власності ТОВ «Коннур».
Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Пунктами 1 і 7 частини першої статті 3 КАС визначено, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; а суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Частиною першою статті 17 КАС передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.
Відповідно до частини другої статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4, 19 КАС у чинній редакції, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.
До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Водночас визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
Суд наголошує, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду із цим позовом стало те, що Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) передано на реалізацію нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Аеропортівська, 43, що належить на праві власності ТОВ «Коннур» в рахунок сплати боргу за виконавчими провадженнями № 63201199, № 63201519, № 63995860, № 60762032
Суд вказує, що реалізація арештованого майна, на яке звернено стягнення відбувається відповідно до вимог ст.61 Закону № 1404-VIII, а саме здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.
Згідно з частиною 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження№ від 02.02.2016р. №1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Стаття 59 Закону № 1404-VIII є спеціальною нормою, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно особи та реалізації вказаного арештованого майна. У разі виникнення зазначеної спірної ситуації належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту.
Таким чином, з предмета і підстав позову вбачається наявність спору, який повинен розглядатися в порядку господарського судочинства та є за своєю природою приватноправовим спором.
Крім того, ч. 6 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства Ураїни не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
В даному випадку, задоволення вимоги заяви про заборону державному виконавцю складати акт проведення електронних торгів лоту №447766 буде мати наслідком зупинення торгів, які проводяться від імені держави, що прямо заборонено приписами ч.6 ст.151 КАС України.
Стосовно позовних вимог про заборону будь-яким особам та учаснику електронних торгів 11 ( ОСОБА_1 ) здійснювати реєстраційні або нотаріальні дії щодо об`єкту нерухомого майна - (будівлі автоцентру літ.А - незавершене будівництво, 30 % готовності, трансформаторна підстанція літ.Б - незавершене будівництво, 30 % готовності що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та позовної вимоги учаснику 11 електронних торгів - ОСОБА_1 , лоту № 447766 та будь-яким іншим особам здійснювати дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі автоцентру літ.А - незавершене будівництво, 30 % готовності, трансформаторна підстанція літ.Б - незавершене будівництво, 30 % готовності що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), суд зазначає наступне.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
З огляду на вищевикладене, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення в цій частині заяви про забезпечення позову.
Окрім того, заявником не залучено до участі у справі в якості третьої особи учасника електронних торгів 11 - ОСОБА_1 , яка є переможцем торгів, і вчинення будь-яких дій судом в межах заяви позивача про забезпечення може мати наслідком втручання в мирне володіння майном цією особою, що суперечитиме ст.1 Протоколу 1 Конкенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є не прийнятним.
Отже, суд вважає, що подане клопотання про забезпечення позову є необґрунтованим та підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову відсутні.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук