Справа № 160/15667/20
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 28.11.2002 року він зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з наступними видами діяльності: код КВЕД 28.29 - Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н. в. і. у.; код КВЕД 33.12 - Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; код КВЕД 33.20 - Установлення та монтаж машин і устаткування; код КВЕД 46.19 - Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля (основний); код КВЕД 68.20 - Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.02.2015 року, позивач є власником будівлі ливарного цеху А (інв. № 71), загальною площею 3566,9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Однією із складових податку на майно, у відповідності з підп. 265.1.1. п. 265.1. ст. 265 Податкового кодексу України, є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. ОСОБА_1 є власником будівлі ливарного цеху, яка у відповідності з підп. 14.1.129-1 п. 14.1. ст. 14 ПК України, є об`єктом нежитлової нерухомості, що згідно з ДК 018-2000 відноситься до групи 125 «Будівлі промислові та склади», класу 1251 «Будівлі промисловості», підкласу 1251.1 «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості». Вищезазначену будівлю ливарного цеху він використовує у своїй виробничій діяльності згідно КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, що підтверджується відповідними договорами про надання послуг та актами виконаних робіт. Таким чином, в силу імперативних приписів закону (підп. «є» підп. 266.2.2. п. 266.2. ст. 266 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття спірного ППР), вищевказана будівля ливарного цеху А (інв. № 71), загальною площею 3566,9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як будівля промисловості, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, тому вказаний податок не має нараховуватись на даний об`єкт нерухомості. На підставі викладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 30.12.2020 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
абз. «є» пп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, необхідно, щоб об`єкт нерухомості належав до групи 125 «Будівлі промислові та склади» Державного класифікатора будівель та
споруд ДК 018-2000. На підставі вищевикладеного вбачається, що відповідач під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв в спосіб та межах, визначених чинним законодавством України, у зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28.11.2002 року зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.02.2015 року, позивач є власником будівлі ливарного цеху А (інв. № 71), загальною площею 3566,9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказане податкове зобов`язання було визначене на підставі рішення Павлоградської міської ради №1231-37/VІІ від 19.06.2018 року (набрало чинності з 01.01.2019 року), яким встановлено, що ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб - 0,5% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року за 1 кв.м бази оподаткування.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня у 2019 року становить 4173 гривні.
Не погодившись із зазначеними нарахуваннями позивач звернулась до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).
Згідно підп. «є» підп. 266.2.2. п. 266.2. ст. 266 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття ППР), не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.
В силу вимог підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі промислові та склади.
Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Відповідно до ДК 018-2000 будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості»).
До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», що включає підкласи: 1251.1 «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості»; 1251.2 «Будівлі підприємств чорної металургії»; 1251.3 «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості»; 1251.4 «Будівлі підприємств легкої промисловості»; 1251.5 «Будівлі підприємств харчової промисловості»; 1251.6 «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості»; 1251.7 «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості»; 1251.8 «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро- фаянсової промисловості»; 1251.9 «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».
Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
Отже, на підставі вищевикладеного, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.
Згідно технічного паспорту на виробничий будинок від 07.05.2015 року вказаний вище об`єкт становить собою «будівлю ливарного цеху А (інв. №71)».
До виробничих належать будівлі, в яких здійснюється випуск готової продукції або напівфабрикатів. Вони поділяються на багато видів відповідно до галузей виробництва. Серед них механоскладальні, термічні, ковальсько-штампувальні, ткацькі, інструментальні, ремонтні та ін.
У відповідності до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань видами діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є: код КВЕД 28.29 - Виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н. в. і. у.; код КВЕД 33.12 - Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; код КВЕД 33.20 - Установлення та монтаж машин і устаткування; код КВЕД 46.19 - Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля (основний); код КВЕД 68.20 - Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 вищезазначену будівлю ливарного цеху використовує у своїй виробничій діяльності згідно КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, що підтверджується відповідними договорами про надання послуг та актами виконаних робіт, що містяться в матеріалах даної адміністративної справи, а саме: договір №22/07-19 від 22.07.2019 року, договір №01/12-19 від 01.12.2019 року, акт здачі-приймання виконаних робіт №24/07-19 до договору №22/07-19 від 22.07.2019 року, акт здачі-приймання виконаних робіт №16/12-19 до договору №01/12-19 від 01.12.2019 року.
Водночас, відповідачем не надано до суду належних, достатніх та допустимих доказів, що кореспондують обов`язок позивача сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
З аналізу наведеного, суд вважає, що ОСОБА_1 є власником будівлі ливарного цеху, який у відповідності з підп. 14.1.129-1 п. 14.1. ст. 14 ПК України, є об`єктом нежитлової нерухомості, що згідно з ДК 018-2000 відноситься до групи 125 «Будівлі промислові та склади», класу 1251 «Будівлі промисловості», підкласу 1251.1 «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості», та здійснює діяльність за виробничим призначенням.
Цими рішеннями встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.
У відповідності до частини першої та другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до частин першої та другої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що обставини, які слугували підставою для винесення оскаржуваного повідомлення-рішення, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а отже оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, у зв`язку із чим позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 2102,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна