Справа № 120/6859/20-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

26 січня 2021 р. Справа № 120/6859/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2020 адміністративний позов задоволено. Вирішено визнати протиправною бездіяльність Вінницької обласної державної адміністрації щодо незабезпечення 22.06.2020 участі ОСОБА_1 при розгляді його звернення (скарги) від 22.06.2020. Зобов`язано Вінницьку обласну державну адміністрацію розглянути звернення (скаргу) ОСОБА_1 від 22.06.2020 з дотриманням положень Закону України "Про звернення громадян" в частині запрошення скаржника на розгляд скарги з урахуванням правових висновків суду, викладених у даному рішенні. Вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

16.01.2020 через систему "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній адміністративній справі та вирішення питання про стягнення судових витрат пов`язаних з оплатою правничої допомоги у розмірі 5000 грн. з відповідача.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказав, що про ухвалене рішення від 23.12.2020 у справі №120/6859/20-а йому стало відомо 12.01.2021 за результатами моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень. Заявник, посилаючись на положення статей 134, 143 КАС України зауважив, що оскільки встановити дату закінчення письмового провадження складно, а дебати як стадія при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження - відсутні, тому докази, понесених позивачем витрат в межах даної справи до винесення рішення по суті, не були надані з поважних причин. Крім того, заявник надав докази понесених витрат на правничу допомогу (копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю №627 адвоката Тишківського С.Л., адвокатський ордер, договір про надання правничої допомоги від 10.11.2020 №0813/2, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на підставі договору №0813/2, прибутковий касовий ордер №6 від 12.11.2020 та квитанцію до прибуткового касового ордеру №4 від 12.11.2020.

Ухвалою від 19.01.2021 заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на 26.01.2021.

26.01.2021 через систему "Електронний суд" надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій представник відповідача, посилаючись на норми статті 134, ч.7 статті 139 КАС України вказала, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На переконання представника відповідача матеріали справи не містять відповідної заяви про не подання до суду разом з матеріалами позовної заяви будь-яких доказів про отримання правової допомоги.

Крім того, звернула увагу суду, що прибутковий касовий ордер №6 від 12.11.2020 та договір №0813/2 містять перелік послуг, які не надавались, як то підписання та направлення позовної заяви до адміністративного суду, подання заперечення на відзив.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1-4 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 3 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 2-5 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно приписів частини 3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналізуючи приписи статей 139, 143 КАС України суд зазначає, що розгляд заяви про стягнення судових витрат можливий виключно за умов обов`язкового виконання заявником двох вимог: подання відповідної заяви до закінчення судових дебатів у справі та надання доказів на підтвердження суми понесених витрат у п`ятиденний строк після ухвалення рішення при наявності поважних причин для цього.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.09.2020 у справі №820/4281/17.

Суд зазначає, що адміністративна справа №120/6859/20-а розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін у порядку визначеному статтею 263 КАС України, а тому судові дебати відповідно до положень частини 8 статті 262 КАС України не проводились.

Разом з тим, суд враховує що відповідно до частини 2 статті 263 КАС України суд розглядає справи, визначені частиною 1 статті 263 КАС України у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 262 КАС України зазначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 23.11.2020 учасникам справи повідомлялись зазначені процесуальні положення КАС України та той факт, що справу буде розглянуто у межах 30-денного строку з дня відкриття провадження у справі.

Так суд зазначає, що граничний 30-дений строк для розгляду справи №120/6859/20-а сплинув 23.12.2020.

Згідно приписів частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Судове рішення у справі №120/6859/20-а було ухвалене судом 23.12.2020, в межах строку визначеного статтею 263 КАС України.

Оскільки положеннями частини 7 ст. 139 КАС України граничний термін подання доказів в обґрунтування понесених стороною судових витрат обмежений проведенням судових дебатів (які при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження не проводяться), суд доходить висновку про можливість подання таких доказів, або заяви про їх подання до закінчення граничного терміну розгляду адміністративної справи під час її розгляду без виклику (повідомлення) сторін, або в письмовому провадженні.

Водночас, всупереч положень наведених процесуальних норм КАС України, позивач до закінчення визначеного процесуальним законом строку розгляду справи (23.12.2020) не подавав жодних доказів на підтвердження витрат на правову допомогу та заяви про неможливість їх подання з поважних причин. Крім того, протягом всього часу розгляду справи, у тому числі і у той період, коли справа розглядалась судом по суті, позивачем або його представником не було зазначено про подання такої заяви, а також про те, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як слідує з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі (23.11.2020) позивач та його представник доказів понесених витрат на правничу допомогу до закінчення розгляду справи по суті не подали. При цьому суд зауважує, що договір про надання правничої допомоги був складений ще 10.11.2020, а оплата адвокатських послуг відбувалась 12.11.2020 відповідно прибуткового касового ордеру №6, тобто до подання позовної заяви в суд. Отже, про наявність правничої допомоги та про витрати на її отримання позивач був обізнаний до подання позовної заяви (18.11.2020), однак не подав заяви про її відшкодування в майбутньому після прийняття судового рішення та надання відповідних доказів на її понесення, в тому числі і протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Серед іншого, суд наголошує, що лише 16.01.2020 через систему "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній адміністративній справі та вирішення питання про стягнення судових витрат пов`язаних з оплатою правничої допомоги у розмірі 5000 грн. з відповідача. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказав, що про ухвалене рішення від 23.12.2020 у справі №120/6859/20-а йому стало відомо 12.01.2021 за результатами моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень.

Разом з тим, суд відхиляє вказані аргументи заявника щодо обізнаності останнього про постановлене судом рішення у даній справі лише12.01.2021 та звертає його увагу, що матеріали адміністративної справи містять докази отримання рішення суду від 23.12.2020 позивачем 24.12.2020 (а.с.64).

Крім того, частина 7 статті 139 КАС України пов`язує строки для подання доказів про розмір витрат саме з строком ухвалення судом рішення, а не отриманням його учасниками справи.

Як слідує із рішення суду від 23.12.2020, судом вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору. Водночас, суд встановив, що жодних доказів на підтвердження понесених позивачем судових витрат, в тому числі на правничу допомогу, на час розгляду справи суду надані не були. Крім того, матеріали справи не містили заяви позивача поданої в порядку ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 143 КАС України про подання відповідних доказів після ухвалення рішення по суті вимог.

При цьому, позивачем у позовній заяві повідомляв, що він очікує понести судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги, за попереднім розміром в 5000 грн. (уточнюється). Однак, суд звертає увагу, що вказане позивачем не може вважатися відповідною заявою (клопотанням) поданою в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України.

Суд відзначає, що жодних заяв з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу станом на момент ухвалення судом рішення у справі від позивача не надходило.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що відсутність судових дебатів при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не позбавляє права учасника справи подати в межах строку її розгляду відповідні докази понесених витрат на правничу допомогу чи зробити відповідну заяву про подання таких доказів.

При цьому суд враховує, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.11.2020 у справі №640/13697/19.

Крім того, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 в справі №755/9215/15-ц також вказала на те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України (в даному випадку частини сьомої статті 139 КАС України) щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Таким чином, зважаючи на ту обставину, що під час розгляду справи стороною позивача не було подано доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, як і під час розгляду справи не подано заяву про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, тому суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення на підставі частини сьомої статті 139 КАС України слід залишити без розгляду.

Крім того, варто наголосити, що прибутковий касовий ордер №6 від 12.11.2020 та договір №0813/2 містять перелік послуг, які не надавались, як то підписання та направлення позовної заяви до адміністративного суду представником (адвокатом) та подання заперечення на відзив.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 241, 242, 243, 252, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №120/6859/20-а залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович