Справа № 160/8379/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2021 року Справа № 160/8379/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Серпіковій А.Ю.
представника позивача Калініної О.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС" (далі - ТОВ "БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби (відповідач), в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА110300/2020/000014/1 від 06.07.2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА110300/2020/000011/1 від 22.06.2020 року.
В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ "БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС" було укладено зовнішньоекономічний контракт №3925917/2017 від 07.12.2016 року з Компанією «Covestro International SA» (Фрібург, Німеччина). Відповідно до умов цього контракту (із змінами і доповненнями) товар поставлявся, на умовах CIP / Олександрія (Україна) і / або FCA Дормаген / Німеччина і / або FCA Антверпен / Бельгія, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010, отже, складовими митної вартості за поставкою в цілому є тільки вартість товару, що визначена в інвойсі, вартість навантаження та митного оформлення у країні експорту не є складовою митної вартості. 06.07.2020 року та 22.06.2020 року декларантом до митного контролю та митного оформлення були надіслані засобами електронного зв`язку електронні митні декларації (далі - ЕМД) в режимі ІМ 40, яким присвоєні номера № UA110300/2020/001768 та № UА 110300/2020/001606. За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110300/2020/000014/1 від 06.07.2020 року; №UА110300/2020/000011/1 від 22.06.2020 року, згідно з якими митним органом відкоригована задекларована митна вартість товарів із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, згідно з положеннями статті 59 Митного кодексу України (далі МК України) на рівні 1,4153 Євро/кг та на рівні 1,6453 Євро/кг за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Тобто, рішенням Дніпровської митниці Держмитслужби було скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення. Позивач вважає рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, оскільки ним був поданий повний пакет документів, які містять відомості щодо числових значень митної вартості ввезених товарів та які не містять жодних розбіжностей та ознак підробки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів у відповідності до вимог статті 53 МК України. Також, позивачем зазначено, що виявлені митницею розбіжності, які, на думку відповідача, унеможливили митне оформлення за основним методом і стали підставами для здійснення коригування у оскаржуваному рішенні, є протиправними та необґрунтованими.
Ухвалою суду від 20.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
17.08.2020 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідно до положень частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Вказав, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 МК України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, що і стало підставою для винесення оскаржуваного рішення та визначення митної вартості товару за другорядним методом.
19.08.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява позивача.
26.08.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав доводи, викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов в повному обсязі.
У зв`язку зі збільшенням позивачем позовних вимог та ненадання відповідачем відзиву на позов в частині збільшених позовних вимог, ухвалою від 22.09.2020 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 13.10.2020 року.
13.10.2020 року за клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладено на 27.10.2020 року.
19.10.2020 року відповідачем надано до суду доповнення до відзиву, в обґрунтування якого зазначено, що при перевірці поданої позивачем митної декларації №UА110300/2020/001606 від 22.06.2020 року, а також документів, долучених до декларації, митним органом здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю було встановлено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності. Враховуючи, що декларантом не надано додаткові документи, спірне рішення про коригування митної вартості товарів є цілком обґрунтованими, а підстави для задоволення позову відсутні.
23.10.2020 року до суду надійшли доповнення до відповіді на відзив, в яких позивач підтримав позовні вимоги та зазначив, що у доповненнях до відзиву відповідачем викладно ті самі обгрунтування, що були наведені у рішенні про коригування митної вартості №UА110300/2020/000011/1 від 22.06.2020 року та відповідач не навів жодних інших підстав для правомірності прийнятого ним рішення.
27.10.2020 року за клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладено до 18.11.2020 року.
18.11.2020 року суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання 13.01.2021 року представник відповідача не з`явився, надав клопотання 12.01.2021 року про розгляд справи в порядку письмового провадження. Неявка представника відповідача не перешкоджає судовому розгляду справи.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.12.2016 року між ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» та Компанією «Covestro International SA» (Фрібург, Німеччина) укладено зовнішньоекономічний контракт №3925917/2017.
Пунктом 1 Контракту визначено, що Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується купити та прийняти Товар: толуолдііоціонати, поліоли і добавки торгових марок DESMODUR Т 80, ARCOL POLYOL HS 100, ARCOL POLYOL 1108 на умовах СІР / Олександрія (Україна) і / або FCA Дормаген / Німеччина і / або FCA Антверпен / Бельгія, відвантажених з заводів в Німеччині.
Додатковою угодою №2 від 03.10.2017 року до Контракту №3925917/2017 від 07.12.2016 року були внесені зміни до предмету Контракту, в якому Покупець зобов`язаний купити та прийняти Товар: толуолдіізоціанат, поліоли і добавки торгових марок DESMODUR Т 80, ARCOL POLYOL HS 100, ARCOL POLYOL 1108, DESMODUR VP.PU 10WB94 на умовах СІР / Олександрія (Україна) і / або FCA Дормаген / Німеччина і / або FCA Антверпен / Бельгія, відвантажених з заводів в Німеччині.
Пунктом 2 Контракту зазначено, що згідно p положенням даного контракту, загальний об`єм поставок складає 2000 т. Узгодженою ціною и узгодженою кількістю відвантаження на кожну партію, вважати ціну і кількість, зазначену в інвойсі на кожне відвантаження. Загальна вартість контракту складається із сум всіх інвойсів по даному контракту.
В пункті 3 Контракту зазначено, що згідно положень Контракту, оплата протягом 14 днів з дати виставлення рахунку без знижки.
Додатковою угодою №4 до Контракту, сторонами був узгоджений новий строк на оплату товару - оплата проводиться протягом 30 днів з дати виставлення рахунку без знижки.
Додатковою угодою №7 до Контракту узгоджено оплату за товар протягом 60 днів з дати виставлення рахунку.
У відповідності до пункту 4 Контракту строк опрацювання товару складає 1-4 тижня з дати отримання замовлення. Покупець отримує номер відвантаження приблизно за 5 днів до запланованої дати відвантаження.
Відповідно до пункту 9 Контракту, строк дії даного контракту до 31.01.2020 року, Додатковою угодою №7 строк дії Контракту подовжено до 31.01.2022 року.
Додатковою угодою №8 від 11.02.2020 року, у зв`язку зі змінами ціни товару (ARCOL POLYOL 110), відвантажених протягом грудня 2019 року по наступним документам:
Інвойс №824J988357 від 03.12.2019 року;
Інвойс №824J988393 від 04.12.2019 року;
Інвойс №824J988431 від 05.12.2019 року;
Інвойс №824J988713 від 16.12.2019 року - сторони домовилися про наступне: надати знижку на товар на загальну суму 1844,80 євро, на яку можна буде зменшити один з майбутніх платежів за такими інвойсами.
20.05.2020 року постачальник вислав позивачу нове підтвердження ціни на замовлений товар, де було зазначено, що вартість товару визначена у розмірі - 1,05 Євро/1 кг.
За результатом проведеної митної оцінки відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110300/2020/000014/1 від 06.07.2020 року, згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товарів із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості на рівні 1,4153 Євро/кг за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Для визначення митної вартості використані відомості з МД від 06.04.2020 №UA110300/2020/000837 за якою здійснено митне оформлення товару «ARCOL POLYOL 1108» країна виробництва та походження -Бельгія, умови поставки FCA Antwerpen, виробник Covestro NV Торгова марка - «ARCOL».
20.05.2020 року постачальник вислав нове підтвердження ціни на замовлений товар, де було зазначено, що вартість товару визначена у розмірі - 1,25 Євро/1 кг.
За результатом проведеної митної оцінки відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110300/2020/000011/1 від 22.06.2020 року, згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товарів із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, згідно з положеннями ст. 59 МК України на рівні 1,6453 Євро/кг за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно зі статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Cтаттями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).
Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Згідно зі статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок - фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Як було зазначено вище, відповідач, перевіривши надані декларантом документи, встановив, що останні містять розбіжності.
Як вбачається з оскаржуваних рішень відповідача за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 МК України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме:
- надано комерційну пропозицію щодо цін на травень-червень датовану 19.05.2020, проте в рахунку - фактурі зазначено, що замовлення даної партії товару здійснено 11.06.2020; 18.05.2020 р.;
- відсутні складові митної вартості відповідно до умов поставки FCA Antwerpen або FCA Dormagen (вартість навантаження, митного оформлення в країні експорту);
- у експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 05.06.2020 р. № 212/197; від 05.06.2020 р. № 212/196 щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС» не надано зазначених даних документів (в окремих випадках існують посилання на сайти мережі Інтернет, інформація з яких була використана), що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Також експертний висновок поданий на іншу партію товару ніж та, що подана до митного оформлення.
Щодо доводів відповідача стосовно того, що наданий декларантом рахунок-фактура від 29.06.2020 року; 18.06.2020 року не містить інформації щодо зовнішньоекономічного договору, відповідно до якого здійснюється поставка товару, суд має зазначити наступне.
Так, у інвойсах (рахунках-фактурах) міститься позначка про «номер партнера», який необхідно вказати при оплаті за товар, а саме 3925917, який співпадає із номером зовнішньоекономічного контракту № 3925917/2017 від 07.12.2016 року.
Оскільки обмін документами між позивачем та продавцем - Компанією "Covestro International SA" - здійснюється за допомогою електронного документообігу, покупець не впливає на його оформлення.
Таким чином, указаний «номер партнера», що співпадає із номером зовнішньоекономічного договору, відповідно до якого здійснювалась поставка партії товару, є достатнім для покупця і продавця для ідентифікації одне одного, оскільки формується продавцем до конкретного зовнішньоекономічного договору саме за «номером партнера».
Компанія "Covestro International SA" не є резидентом України, у зв`язку із чим може керуватись правилами внутрішнього документообігу відповідно до країни свого знаходження.
Стосовно комерційної пропозиції, суд зазначає про наступне.
20.05.2020 року постачальник вислав нове підтвердження ціни на замовлений товар, де було зазначено, що вартість товару ARCOL POLYOL 1108 - 1,05 Євро/1кг, DESMODUR Т 80 - 1,25 Євро/кг.
Враховуючи, що саме підтвердження замовлення є документом, що фіксує кінцеву вартість за якою буде здійснена поставка товару, то не зважаючи на те, що товар був замовлений раніше, кінцева його вартість сформувалася (погодилась) лише 20.05.2020 року на підставі комерційної пропозиції щодо цін на травень-червень від 19.05.2020 року та підтвердження ціни на замовлений товар від 20.05.2020 року.
Крім того, однією з підстав прийняття оскаржуваних рішень було те, що позивачем не надано документів щодо витрат на навантаження і митне оформлення в країні відправлення.
Однак, з вказаними доводами суд не погоджується та зазначає про таке.
Відповідно до умов контракту № 3925917/2017 від 07.12.2016 року та інших супутніх документів поставка товару здійснювалась на умовах FCA, ANTWERPEN або FCA DORMAGEN відповідно до «INCOTERMS 2010» (Інкотермс 2010).
Відповідно до термінології FCA (Інкотермс 2010):
«Продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки
Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.6:
нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності із статтею А.4;
сплатити, коли це належить, витрати митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару.
Поставка вважається здійсненою, а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього».
Виходячи із системного аналізу Інкотермс 2010 коли продавець поставляє товар покупцю на умовах FCA, митна вартість товару (дійсна вартість) при таких умовах перевезення складається лише із вартості самого товару, тобто суми яку заявляє продавець у інвойсі і яка підлягає сплаті. Всі інші витрати на навантаження та митне оформлення в країні експорту на себе бере продавець та вони не входять до митної вартості товару при імпорті товару покупцем. Вартість вказаних потенційних витрат закладається продавцем заздалегідь при формуванні ціни на товар та не може бути відокремлена.
Таким чином, відповідно до умов контракту саме на продавця покладалися обов`язки із оплати навантаження товару та митного оформлення у країні експорту. Ці витрати не входили в коло відповідальності покупця (відповідно до умов FCA ANTWERPEN або FCA DORMAGEN франко-перевізника), а отже і не були складовими митної вартості товару для нього.
Отже, висновок відповідача про неправомірне не включення цих складових до митної вартості товару є хибним та не відповідає Офіційним правилам тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010.
Також у відзиві відповідач зазначає, що у рахунку-фактурі відсутня інформація щодо особи, яка його підписала.
З цього приводу суд зазначає, що Інвойс (рахунок-фактура) видається (надсилається) продавцем за допомогою засобів електронного зв`язку при кожній поставці товару з печаткою та підписом відповідальної за видачу Інвойсу особи.
Особа, що зі сторони продавця підписувала зовнішньоекономічний договір №3925917/2017 від 07.12.2016 року та додатки до нього може не бути є особою, відповідальною за видачу інвойсів та іншої первинної документації.
У зв`язку із цим різницю між зразками підпису на контракті та Інвойсі суд вважає логічною та передбачуваною, що не може викликати сумніви щодо достовірності інформації зазначеної в Інвойсі.
Крім іншого, в оскаржуваних рішеннях, а також у відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що в експертних висновках «Держзовнішінформ» від 05.06.2020 року № 212/196, від 05.06.2020 року № 212/197 щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України не надано певних документів, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Також експертний висновок «Держзовнішінформ» від 05.06.2020 року № 212/197 щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ «БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС», поданий на іншу партію товару ніж та, що подана до митного оформлення (зазначено інші інвойси).
З цього приводу суд зазначає про наступне.
ДП «Держзовнішінформ» уповноважене наказом № 608 від 02.05.2018 року Міністерства економічного розвитку і торгівлі здійснювати моніторинг цін на зовнішньому та внутрішньому товарних ринках, досліджувати динаміку цінових процесів на ринках та відповідність контрактних (зовнішньоторговельних) цін кон`юнктурі світового ринку. Підприємство надає повний спектр інформаційних, аналітичних, дослідницьких та експертних послуг: експертизу зовнішньоекономічних контрактів, дослідження внутрішніх і зовнішніх товарних ринків, консультування з питань комерційної діяльності та управління.
Таким чином, якщо надані позивачем документи, на думку експертів «Держзовнішінформ», були достатніми для проведення аналітики кон`юнктури ринку, то разом із інформацією доступною у мережі інтернет вони і будуть вихідними даними, що було зазначено у звіті про оцінку майна.
Більше того, ДП «Держзовнішінформ» є експертною організацією, уповноваженою Міністерством економічного розвитку і торгівлі здійснювати моніторинг цін на зовнішньому та внутрішньому товарних ринках, досліджувати динаміку цінових процесів на ринках та відповідність контрактних (зовнішньоторговельних) цін кон`юнктурі світового ринку, у зв`язку із цим експертні висновки ДП «Держзовнішінформ» можуть братися до уваги.
Також суд зауважує, що дійсно висновок ДП «Держзовнішінформ» був складений щодо іншої партії товару (за іншим інвойсом), відмінної від тих, що подавалися до митного оформлення. Однак ДП «Держзовнішінформ» здійснює співставлення ціни зазначеної замовником із цінами на зовнішньому та внутрішньому товарних ринках. Таким чином, враховуючи, що ціна на партію товару, що подавалася до митного оформлення та партію товару, що була надана для аналізу у ДП «Держзовнішінформ» (у співвідношенні Євро на 1 кг товару) є однаковою, та висновок був наданий на певний термін, він в повній мірі може підтверджувати відповідність ціни на товар, що подавався до митного оформлення.
Щодо витребування відповідачем додаткових документів.
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок - фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листами № 1/060720 від 06.07.2020 та № 1/220620 від 22.06.2020 позивачем було повідомлено відповідача про неможливість надати інші документи, так як позивачем вже були надані всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товарів
Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини 5 статті 54 МК України, за змістом якої митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містить всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Однак, відповідач чітко та однозначно не зазначив (обґрунтував) достатніх підстав для того, щоб запитувати у позивача додаткові документи, крім того чітко не вказав які саме документи бажає додаткового отримати.
Всі рішення органу державної влади мають відповідати принципам законності та правової визначеності для того, щоб суб`єкт декларування, який фактично знаходиться у підрядному стані, мав прозоре уявлення про бажану поведінку та дії які необхідно здійснити, щоб перебувати у межах бажаного правового поля.
У зв`язку із цим суд приходить до висновку, що у відповідача не було належних та достатніх підстав запитувати додаткові документи та не було визначено їх вичерпний перелік.
Суд встановив, що подані позивачем документи не містили розбіжностей та цілком підтверджували заявлену митну вартість ввезеного товару, а тому відповідач не мав права витребувати додаткові документи.
В частині застосування методів визначення митної вартості товарів суд виходить з такого.
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Митного кодексу України.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, а відтак, заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам статті 58 МК України. Натомість коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням частини 3 статті 53, частини 6 статті 54, частини 1 статті 55 МК України та всупереч правилам, визначеним статтею 58 цього Кодексу.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про протиправність рішень Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА110300/2020/000014/1 від 06.07.2020 року та №UА110300/2020/000011/1 від 22.06.2020 року.
Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС" підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 4 204 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями: №481 від 15.07.2020 року; №568 від 17.08.2020 року.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 4 204 грн.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА110300/2020/000014/1 від 06.07.2020 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА110300/2020/000011/1 від 22.06.2020 року.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ФОАМ СОЛЮШНС" за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати у розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 25.01.2021 року.

Суддя М.В. Бондар