Справа № 160/10425/20
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД У Х В А Л А

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Букіної Л. Є.
за участі секретаря судового засідання Котляревська Г.С.,
представника позивача Лаврентьєва Є.О.,
представника третьої особи Полівчук Д.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної організації "Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ", третя особа - Національна поліція України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на навчанні, стягнення грошового забезпечення, середнього заробітку, зміни дати та підстав формулювання звільнення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду найшов позов ОСОБА_1 до Державної організації "Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ" (далі ДДУВС та/або університет), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд:
1. визнати протиправним та скасувати наказ ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 15.07.2020 року №114 о/с про відрахування полковника поліції ОСОБА_1 - докторанта денної форми навчання відділу докторантури та аспірантури та направлення у розпорядження Національної поліції України та звільнення з посади доцента кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки за пунктом 1 статті за пунктом 1 статті 36 КЗпП України 14 липня 2020 року;
2. поновити його на денну форму навчання відділу докторантури та аспірантури зі спеціальності 081 «Право», 12.00.07 адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право по кафедрі адміністративного права, процесу та адміністративної діяльності Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ;
3. стягнути з Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на його користь середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу, як докторанта денної форми навчання відділу докторантури та аспірантури (стипендію), та як доцента кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету (грошове забезпечення);
4. змінити дату звільнення позивача з посади доцента кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету з 15.07.2020 року на 31.08.2020 року, а також змінити формулювання підстави звільнення з п.1 ст.36 КЗпП України «за згодою сторін» на п.2 ч. 1 сг.36 КЗпП України «в зв`язку із закінченням строку трудового договору»;
5. Стягнути з Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на його користь моральну шкоду в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, а також понесені судові витрати.
Обґрунтовуючи позов у заявах по суті позивач посилався на протиправність оскарженого наказу, як такого, що порушує гарантоване Конституцією України право на освіту та на працю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 04.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Тією ж ухвалою позивачеві поновлено строк звернення до з підстав того, що першочергове звернення позивача із вказаним позовом (був повернутий ухвалою суду від 25.08.2020 року) відбулось у встановлений строк.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року залучено Національну поліцію України до участі у справі як третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
З позовними вимогами відповідач не погодився та надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що правовою підставою для прийняття оскарженого наказу слугував п.1.ч.1 статті 46 Закону України «Про вищу освіту», а саме: у зв`язку з закінченням терміну навчання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 30.09.2020 року подальший розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 17.12.2020 року закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Пунктом 1, 2, ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною цих функцій.
За ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.
Разом з цим, при наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.
Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.
У постанові від 27.02.2019 року Велика Палата Верховного Суду висловилася, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Судом встановлено, що звертаючись із цим позовом, позивач просить скасувати наказ відповідача від 15.07.2020 року №114 о/с, яким його одночасно відраховано з денної форми навчання відділу докторантури та аспірантури із визначенням суми витрат до відшкодування, а також звільнено як доцента кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету.
Водночас, посада доцента кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету, яку обіймав позивач в університеті за сумісництвом не відноситься до посад державної служби, не пов`язана з його службою в Національній поліції України та не має жодного відношення до державного замовлення, що здійснював університет на момент виникнення спірних правовідносин.
Наведене також підтверджується наданою відповідачем довідкою від 16.01.2021 року № 79, з якої судом не встановлено таких складових заробітної плати, як надбавки за вислугу років або спеціальне звання.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За викладених обставин, правовідносини між сторонами, що склалися у рамках зарахування позивача за внутрішнім сумісництвом з 01.09.2019 року по 31.08.2020 року доцентом кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету на 0,5 ставки на підставі наказу ректора ДДУВС від 30.08.2019 року № 203 є виключно трудовим спором, у зв`язку з чим повинні вирішуватись за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 15.07.2020 року №114 о/с у частині звільнення позивача з посади доцента кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету за внутрішнім сумісництвом на 0,5 ставки за пунктом 1 статті за пунктом 1 статті 36 КЗпП України 14 липня 2020 року, стягнення з університету на його користь середнього заробітку (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу як доцента кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету (грошове забезпечення), а також зміни дати та формулювання підстави звільнення з п.1 ст.36 КЗпП України «за згодою сторін» на п.2 ч. 1 сг.36 КЗпП України «в зв`язку із закінченням строку трудового договору» підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають закриттю.
Роз`яснити позивачеві, що ці позовні вимоги належить розглядати в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
- скасування наказу ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 15.07.2020 року №114 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади доцента кафедри загальноправових дисціплін юридичного факультету за внутрішнім суміцництвом 0.5 ставки за п.1 ст.36 КЗпП України,
- зміни дати звільнення ОСОБА_1 з посади доцента кафедри загальноправових дисціплін юридичного факультету з 15.07.2020 року на 31.08.2020 року,
- зміни формулювання підстав звільнення з п.1 ст.36 КЗпП України "за згодою сторін" на п.2.ч.1 ст36 КЗпП України "в зв`язку із закінченням строку трудового договору",
- стягнення з Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 середньго заробітку за час вимушеного прогулу як доцента кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст ухвали складений 25.01.2021 року.
Суддя Л.Є. Букіна