Справа № 826/11482/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 січня 2021 року

м. Київ

справа № 826/11482/17

адміністративне провадження № К/9901/692/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 826/11482/17 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Державної фіскальної служби України, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкову вимогу від 16 червня 2017 року №38591-17 про нарахування грошового зобов`язання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 з єдиного податку та рішення від 16 червня 2017 року №38591-17 про опис майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у податкову заставу, прийнятих Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві;

- зобов`язати Головне управління ДПС у місті Києві виключити з інформаційних баз Державної фіскальної служби України відомості про заборгованість фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку у сумі 139 893,35 грн.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2020 року, залишено без змін постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої та апеляційної інстанцій, 06 січня 2021 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб віднесено до категорії справ незначної складності.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 КАС України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

На час звернення позивача з адміністративним позовом у 2017 році відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 1 січня 2017 року становив 1600,00 грн.

Предметом касаційного перегляду у цій справі є - визнання протиправним та скасування податкову вимогу від 16 червня 2017 року №38591-17 про нарахування грошового зобов`язання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 з єдиного податку та рішення від 16 червня 2017 року №38591-17 про опис майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у податкову заставу, прийнятих Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві;

- зобов`язати Головне управління ДПС у місті Києві виключити з інформаційних баз Державної фіскальної служби України відомості про заборгованість фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку у сумі 139 893,35 грн.

Зазначена сума не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа за критерієм, встановленим п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, є справою незначної складності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, оскільки оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України виняткові обставини відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 826/11482/17.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов