Справа № 240/11293/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 січня 2021 року м. Житомир справа № 240/11293/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 20 липня 2020 року звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати їй доплат, передбачених статтею 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, що діяла до 01.01.2015, в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити їй, непрацюючому пенсіонеру, донарахування та виплату щомісячних доплат в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, розмір мінімальних заробітних плат визначається відповідними Законами України про бюджет на відповідний рік, з 01.01.2020, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, що діяла до 01.01.2015.

Ухвалою від 16 вересня 2020 року відкрито провадження у справі №240/11293/20 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

15 жовтня 2020 року до суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зупинення провадження у справі №240/11293/20 до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду України у справі №510/1286/16-а.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи необхідність зупинення провадження у справі №240/14916/20 до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду України у справі №510/1286/16-а, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило, що предметом розгляду справи №510/1286/16-а є, зокрема, питання фактичного встановлення строкових меж триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та застосування процесуальних строків для звернення до суду за захистом цих прав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, обов`язок суду щодо зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України виникає у разі неможливості розгляду справи до вирішення взаємопов`язаного спору іншим судом в іншій справі. При цьому, неможливість розгляду справи полягає в тому, що обставини, які підлягають з`ясуванню та мають значення при розгляді конкретної справи, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що підставою для зупинення провадження у справі відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України є не лише перегляд судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, а й наявність припущення про те, що рішення, яке переглядається в касаційному порядку, має значення для справи, що розглядається.

Крім того, зупинити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України є правом суду, а не обов`язком.

Судом з`ясовано, що ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 02.04.2019 було передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справу №510/1286/16-а за позовом до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У справі №510/1286/16-а принциповим питанням для визначення є питання чи можуть cудами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (стаття 99 в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та стаття 122 в чинній редакції), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати їй з 01.01.2020 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у відповідності до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, саме з 01.01.2020 - з моменту неотриманння передбаченого ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії для ОСОБА_1 розпочався перебіг процесуального строку на звернення з даним позовом до суду, оскільки саме з цього дня вона дізнався (мала реальну можливість дізнатися) порушення своїх прав.

При цьому, до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 звернулась 20.07.2020, про свідчить дата, зазначена на реєстраційному штампі суду про прийняття позовної заяви.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" за №211 від 11 березня 2020 року, відповідно до якої на усій території України установлено карантин.

У зв`язку із введенням на території України вищезазначених карантинних обмежень був прийнятий Закон України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (який набрав чинності 02.04.2020), яким розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України був доповнений пунктом 3 наступного змісту "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

В подальшому, Законом України від 18.06.2020 №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020, пункт 3 "Прикінцевих положень" КАС України був викладений у новій редакції, яка передбачає, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що з 02.04.2020 по 17.07.2020 - в період дії пункту 3 розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX), визначений статтею 122 КАС України процесуальний строк звернення до суду продовжувався у зв`язку у введеним на території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) карантином.

Вказане свідчить на користь висновку, що з огляду на Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-ІХ, позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії подана до суду у межах шестимісячного строку звернення, визначеного статтею 122 КАС України.

Відтак, при розгляді адміністративної справи №240/11293/20 необхідності вирішення питання фактичного встановлення строкових меж триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та застосування процесуальних строків для звернення до суду за захистом цих прав - немає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність обставин, що унеможливлюють об`єктивний розгляд адміністративної справи №240/11293/20 до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду України у справі №510/1286/16-а, а тому клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зупинення провадження у справі №240/11293/20 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 236, 242-246, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зупинення провадження у справі №240/11293/20 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя І.Е.Черняхович