Справа № 283/2895/20
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/2895/20
провадження №2-а/283/3/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Пух Н.М., розглянувши у судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до батальйону патрульної поліції у селі Чайка Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: інспектор взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції у селі Чайки УПП у Київській області Гудзь Руслан Олександрович

про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

23.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення.

Предметом адміністративного позову є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП серії БАА №117959 та закриття провадження по справі.

Підставою позову є те, що 18.12.2020 року о 13 год. 05 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia» , д.н.з. НОМЕР_1 на 66 км автодороги М-07 Київ Ковель Ягодин, був зупинений інспектором взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції у селі Чайки УПП у Київській області Гудзьом Русланом Олександровичем у зв`язку з тим, що рухався зі швидкістю 93 км/год. та при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті (с.Поташня у Бородянському р-ні Київської області), позначеному дорожнім знаком 5.45 на 43 км/год. Пояснення ОСОБА_1 щодо обставин вчинення правопорушення відповідачем проігноровано та, як наслідок, складено постанову серії БАА №117959 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, призначено штраф у розмірі 255 грн. Вказану постанову позивач вважає протиправною і такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена інспектором без дотримання процедури розгляду адміністративної справи, передбаченої КУпАП, а при винесенні оспорюваної постанови посадова особа не з`ясувала всіх обставин справи, що підлягають з`ясуванню та мають значення для правильного вирішення справи згідно ст.280 КУпАП, зокрема, наявність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення та підтвердження цього відповідними доказами. ОСОБА_1 стверджує, що він виконав вимогу знаку 5.45 та знизив швидкість до гранично допустимих меж. Разом з цим, на його прохання пред`явити документи, які підтверджують відповідність прибору TruCam LTI 20/20 №000105 нормативно-правовим вимогам позивач отримав від інспектора відмову.

19.01.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 від представника відповідача Кривошеєвої О.В., до якого додаються дані прибору TruCam LTI 20/20 №000105, експертний висновок, виданий 27.09.2018 року щодо відповідності лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam вимогам конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних; сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданий 29.08.2012 року та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/20051 від 15.10.2021 року.

Так, у поданому до суду відзиві представник відповідача зазначив, що 18.12.2020 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_1 на 66 км автодороги Київ Ковель Ягодин, рухався зі швидкістю 93 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті (село Поташня у Бородянському районі Київської області), позначеному дорожнім знаком 5.45 на 43 км/год. (швидкість руху вимірювалася спец приладом TruCam ТС001135), чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС001135, що підтверджується роздрукованим фото з пристрою, DVD-R диском з відеозаписом та фото з приладу TruCam. У зв`язку з цим відносно ОСОБА_1 було складено постанову та накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Також у поданому до суду відзиві представник відповідача надав пояснення стосовно достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані приладом TruCam; стосовно законних підстав використання лазерного вимірювача швидкості TruCam працівниками патрульної служби.

Щодо відхилення інспектором клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористуватися правовою допомогою, представник відповідача зазначив, що положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачено спеціальну, спрощену систему притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка являє собою, зокрема, фіксацію порушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Отже, за приписами закону розгляд справ і накладення штрафу інспектором фактично відбувається у спрощеному порядку, підстави для відкладення розгляду справи не передбачені чинним законодавством. Крім того, відсутність захисника при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови, відтак подальший захист прав і свобод особи забезпечується в судовому порядку. Також, законом не визнаний обов`язковий характер участі адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач, в свою чергу, не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку. Отже, з цих підстав представник відповідача просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог адміністративного позову повністю у зв`язку з їх безпідставністю.

Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд за відсутності клопотання будь-якої зі сторін, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи.

Зі змісту постанови серії БАА №117959 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.12.2020 року вбачається, що 18.12.2020 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_1 на 66 км автодороги Київ Ковель Ягодин, рухався зі швидкістю 93 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті (село Поташня у Бородянському районі Київської області), позначеному дорожнім знаком 5.45 на 43 км/год. (швидкість руху вимірювалася спецприладом TruCam ТС001135), чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Як наслідок до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.8).

Згідно фото з приладу TruCam 18.12.2020 року на 66 км автодороги Київ Ковель Ягодин автомобіль «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 93 км/год. (а.с.18).

З експертного висновку від 27.09.2018 року вбачається, що в лазерному вимірювачу швидкості LTI 20/20 TruCam, розробленому компанією «Laser Technology Inc.» в США правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІSO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт; об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії експертного висновку до 27.09.2021 року (а.с.19). Також до експертного висновку додається перелік номерних зразків об`єктів експертизи, на які розповсюджується його дія, в тому числі і на прилад, яким була здійснена фіксація правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 (а.с.20).

Відповідно до Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року, вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI20/20 TruCam зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №3197-12 (а.с.21).

З Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/20051, чинному до 15.10.2021 року вбачається, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 №ТС001135 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (а.с.22).

Також у матеріалах справи наявний диск DVD-R із записами з приладу TruCam LTI20/20 №ТС001135 з відеозаписами з нагрудного відео-реєстратора працівників патрульної служби, з якого вбачається, що при складанні спірної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення інспектор взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції у селі Чайки УПП в Київській області Гудзь Р.О. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, а також дотримався вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1.Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно дост. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст.122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції у селі Чайки УПП у Київській області Гудзьом Р.О.

Відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 18.12.2020 року о 13 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_1 на 66 км автодороги Київ Ковель Ягодин, рухався зі швидкістю 93 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті (село Поташня у Бородянському районі Київської області), позначеному дорожнім знаком 5.45 на 43 км/год. (швидкість руху вимірювалася спецприладом TruCam ТС001135).

Пункт 12 ПДР України передбачає швидкість руху.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотриманняправил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону України "Про Національну поліцію" надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки та затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу "TruCam LTІ 20/20" виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Тобто,суд приходить до висновку,що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI20/20 може засвідчувати порушення позивачем швидкісного режиму, а тому може бути належним доказом по справі.

Твердження позивача, про те, що останній в момент здійснення вимірювання швидкості рухався зі швидкістю з гранично допустимою межею, суд оцінює критично, оскільки дана обставина спростовується фотознімками з приладу TruCam, в яких присутні географічні координати місця проведення заміру швидкості руху позивача, з яких вбачається, що місце вчинення правпорушення знаходиться в межах населеного пункту та зафіксована швидкість руху транспортного засобу 93 км/год.

Твердження позивача про те, що йому не надали можливість скористатися правовою допомогою, що свідчить про порушення прав останнього, суд оцінює критично, оскільки можливість реалізації даного права у тому числі передбачена шляхом оскарження винесеної постанови в суді.

Згідно частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Керуючись ст. 5, 6, 9, 20, 246, 262,286 КАС України, ч.1 ст. 122, 288,293 КУпАП,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до батальйону патрульної поліції у селі Чайка Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: інспектор взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції у селі Чайки УПП у Київській області Гудзь Руслан Олександрович про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення серії БАА №117959 від 18.12.2020 року відмовити повністю за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя