Справа № 380/3535/20
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року справа №380/3535/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шведа Б.В.,

представника позивача Козія Ю.В.,

представника відповідача Лишкович В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Головного управління Держгеокадастру Львівській області (відповідача)

про визнання протиправними та скасування наказу

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 07.11.2019 за № 13-7704/16-19-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та про надання у власність земельної ділянки» та зобов`язати відповідача зареєструвати таку земельну ділянку у Держгеокадастрі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач протиправно відмовив йому у затвердженні документації із землеустрою, оскільки така розроблена на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 03.04.2019 № 13-1684/16-19-СГ. Запроектована до відведення земельна ділянка має просту конфігурацію і під`їзні шляхи та розташована на землях сільськогосподарського призначення. Оскарженим наказом відповідача від 07.11.2019 підставою для відмови у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки стало розташування такої на землях пайового фонду (ІІІ черга паїв) та те, що земельна ділянка призначена для товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач вважає зазначену відмову надуманою, так як відповідач не здобув доказів того, що таке відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства стане на перешкоді веденню товарного виробництва на решті земель ІІІ черги пайового фонду.

Згідно ухвали від 13.05.2020 залишено позовну заяву без руху.

Відповідно до ухвали від 03.06.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 13.08.2020.

Відповідач подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, що 24.10.2019 позивач звернувся з клопотанням про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, що розташована за адресою: Львівська область, Сокальський район на території Карівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства та передання її у власність. За результатами розгляду зазначеного проекту відповідачем надано відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки, яка оформлена у вигляді наказу від 07.11.2019 № 13-7704/16-19-СГ з підстав того, що земельна ділянка розташована на землях пайового фонду (ІІІ черга паїв), відповідно розпорядження такими землями не відноситься до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. Відповідно до інформації наданої Міськрайонним управлінням у Сокальському районі та м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, запропонована позивачем до відведення земельна ділянка з кадастровим номером :10:000:0605 відповідно до рішення ІХ сесії ХХІІ скликання Сокальської районної ради народних депутатів від 20.02.1997 року «Про затвердження проектів роздержавлення та приватизації земель селянських спілок» відноситься до пайових земель СС «Прикордонник» на території Карівської сільської ради і розташована у масиві ІІІ черги виходу загальною площею масиву - 94,1 га. В силу норм ст. 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності. Серед визначених повноважень Держгеокадастру, відсутні повноваження розпорядження земельними частками (паями). Відповідач покликається на п.21 Розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, згідно якого з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

13.08.2020 у підготовчому засіданні залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача Карівську сільську раду, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.09.2020.

Карівська сільська рада надала письмові пояснення у справі, згідно яких повідомила, що сільська рада ніколи не висловлювала свого заперечення проти надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту з землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами с. Карів на території Карівської сільської ради. Третя особа вказала, що Карівською сільською радою 26.02.2019 прийнято рішення щодо виділення спірної земельної ділянки пл.2,00 га для ведення ОСГ та зазначив, що вказане рішення ніким не оспорено. Долучено копію вказаного рішення.

17.09.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву для подання доказів до 03.11.2020.

03.11.2020 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 03.12.2020.

03.12.2020 згідно протокольної ухвали закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 21.01.2021.

21.01.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 03.04.2019 № 13-1684/16-19-СГ надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Карівської сільської ради Сокальського району. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

На підставі вказаного наказу та на основі укладеного договору про виконання робіт № 230 від 10.05.2019 ПП «Земельно-кадастрове бюро» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) на території Карівської сільської ради (за межами населеного пункту) Сокальського району Львівської області.

24.10.2019 позивач звернувся до начальника ГУ Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, що розташована за адресою: Львівська область, Сокальський район на території Карівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства та передання її у власність.

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 07.11.2019 № 13-7704/16-19-СГ відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Карівської сільської ради Сокальського району, розмір земельної ділянки 2.0000 га, кадастровий номер :10:000:0605, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з тих підстав, що відповідно до проекту роздержавлення і приватизації земель та індексної кадастрової карти Карівської сільської ради, земельна ділянка розташована на землях пайового фонду (ІІІ черга паїв) та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Не погодившись з вказаним наказом позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч.1ст.3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Приписами частин 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.3 ст.116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами 6 та 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Згідно з положеннями частин 9-11 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а у разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є завершальною стадією процедури відведення земельної ділянки. При цьому, стаття 123 Земельного кодексу України встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, зокрема, його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, тобто, поданий проект за змістом, формою має відповідати вимогам законів та інших нормативно-правових актів.

Таким чином, реалізації права особи на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства передує декілька окремих етапів (звернення до компетентного органу за отриманням дозволу на розроблення проекту землеустрою, замовлення такого проекту, його розробка, погодження, подання на затвердження). Останнім етапом реалізації вказаного права є затвердження уповноваженим органом проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Суд встановив, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) на території Карівської сільської ради (за межами населеного пункту), Сокальського району Львівської області розроблено згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 03.04.2019 № 13-1684/16-19-СГ на основі укладеного договору про виконання робіт № 230 від 10.05.2019 ПП «Земельно-кадастрове бюро». Згідно розробленого проекту запроектована земельна ділянка, яка розташована за адресою: Львівська область, Сокальський район, Карівська сільська рада загальною площею 2,0000 га належить до категорії земель: землі сільськогосподарського призначення; склад угідь: рілля, форма власності - державна, цільове призначення запроектованої земельної ділянки, код згідно з класифікацією видів цільового призначення земель на момент складення проекту землеустрою: 16.00 - землі запасу, запропоноване проектом землеустрою: 01,03 - для ведення особистого селянського господарства. Згідно Висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 15.08.2019 № 8431/82-19, наданого експертом державної експертизи (а.с.15), Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 за адресою: Львівська область, Сокальський район, Карівська сільська рада відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Відповідач, відмовляючи у затвердженні вказаного проекту згідно наказу від 07.11.2019 № 13-7704/16-19-СГ, покликається на те, що запроектована земельна ділянка розміром 2.0000 га, кадастровий номер :10:000:0605 розташована на землях пайового фонду (ІІІ черга паїв) та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підтвердження вказаного представник відповідача представив суду копію рішення ІХ сесії ХХІІ скликання Сокальської районної ради народних депутатів від 20.02.1997 року «Про затвердження проектів роздержавлення та приватизації земель селянських спілок» з додатками.

Разом з цим, згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:0605 земельна ділянка має цільове призначення: 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення особистого селянського господарства, форма власності - інформація відсутня.

З представлених відповідачем суду документів щодо роздержавлення та приватизації земельних ділянок селянських спілок неможливо встановити, що саме запроектована земельна ділянка належить до пайових земель СС «Прикордонник» та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01). Інших документів на підтвердження наведених у наказі обґрунтувань щодо включення спірної земельної ділянки до пайового фонду, набуття прав третіх осіб на неї, тощо не надано.

Суд не встановив, передбачених Земельним кодексом України підстав для відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою, зокрема, його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Наказ відповідача належним чином не вмотивований та документально не обґрунтований.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а тому є підстави для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 07.11.2019 за № 13-7704/16-19-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки».

Що стосується вимоги позивача зареєструвати у Держгеокадастрі земельну ділянку, суд зазначає, що згідно ч.8 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (надалі Закон) державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Відповідно до ст. 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (частина 1). Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина 2). Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву) (частина 3). При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер (частина 9).

Послідовність проведення державної реєстрації земельної ділянки визначається Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № (надалі Порядок). Відповідно до п.112 Порядку після прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про затвердження документації із землеустрою, яка є підставою для державної реєстрації земельної ділянки, та надання Держгеокадастру або його територіальному органові відповідно до компетенції засвідченої копії такого рішення Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить відповідні відомості до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі. До Поземельної книги в паперовій формі додається засвідчена копія рішення, яке є підставою для внесення відомостей до неї.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :10:000:0605 на підставі розробленого проекту. Проведення державної реєстрації земельної ділянки належить до повноважень державного кадастрового реєстратора. Відсутні підстави для задоволення вимоги про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Львівській області зареєструвати земельну ділянку в Держгеокадастрі.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, позов слід задоволити частково. Судові витрати стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 07.11.2019 за № 13-7704/16-19-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки».

В задоволенні вимоги про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Львівській області зареєструвати земельну ділянку в Держгеокадастрі - відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 840,80 грн. судового збору на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 25.01.2021.

Суддя Крутько О.В.