Справа № 640/191/21
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 січня 2021 року м. Київ № 640/191/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали

за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр

забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» (03049, м. Київ, просп.

Повітрофлотський, 11/15)

до Східного офісу Держаудитслужби (79007, м. Київ, вул. Костюшка, 8)

третя особа Акціонерне товариство «Дніпропетровський стрілочний завод» (49000, м.

Дніпро, вул. Любарського, 181)

про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу

процедури закупівлі,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Східного офісу Держаудитслужби, третя особа - Акціонерне товариство «Дніпропетровський стрілочний завод», в якій просить суд визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2019-12-18-000410-а від 21 грудня 2020 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем за відсутності законних підстав прийнято висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2019-12-18-000410-а.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 16, 172 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень.

Таким чином, під час звернення до суду з даним позовом позивачеві належало сплатити судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Водночас, позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору, що підтверджується актом від 05 січня 2021 року №24.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 статті 55 КАС України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Стаття 57 Кодексу передбачає, хто може бути представником в адміністративному процесі.

Частиною 1 ст. 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи або свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 59 КАС України).

В той же час, ч. 6 ст. 59 КАС України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них покладається на нотаріусів.

При цьому, ст. 75 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.

Крім того, виходячи з положень п. 3 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, вірність копії (фотокопії) документа засвідчується нотаріально, якщо справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування або за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування фізичної особи.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 245 Цивільного кодексу України довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з положеннями п.п. 5.1 п. 5 Глави 4 Порядку № 296/5 довіреність, видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, у якій застережене право на передоручення, або після подання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність.

Відповідно до п.п. 5.7 п. 5 Глави 4 Порядку № 296/5 на основній довіреності робиться відмітка про передоручення.

Тобто, проаналізувавши вказані норми права, суд зазначає, що у разі якщо повноваження представника визначені у довіреності, яка посвідчена нотаріально, належною копією такої довіреності може бути виключно нотаріально засвідчена копія такої довіреності.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 15.01.2018 у справі № 490/11396/16-а (провадження К/9901/970/18) та від 15.01.2019 у справі № 6/14-НМ (№ К/9901/67269/18), від 03.07.2019 у справі № 820/148/18 (провадження № К/9901/17803/19) та у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 810/5119/18 (провадження № К/9901/6328/19).

Натомість, у разі якщо представник, повноваження якого підтверджується нотаріальною довіреністю, вчиняє передоручення іншій (третій) особі, така довіреність в порядку передоручення має бути нотаріальна посвідчена, при цьому, на основній довіреності робиться відмітка про передоручення. При цьому, у разі надання копії довіреності в порядку передоручення така копія має бути також посвідчена нотаріально.

Так, з доданих до матеріалів позовної заяви документів вбачається наступне.

27 жовтня 2020 року АТ «Укрзалізниця» в особі голови правління Жмака Володимира Миколайовича та в.о. члена правління Синякова Івана Олеговича нотаріальною довіреністю уповноважено, зокрема, заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» акціонерного товариства «Українська залізниця» Карачуна Костянтина Валерійовича, здійснювати дії, в інтересах довірителя, пов`язані з діяльністю філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця». Оригінал такої довіреності посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В. та зареєстрований в реєстрі за №4183.

Між тим, до суду надано копію зазначеної вище довіреності, яка не засвідчена у визначеному законом порядку, тобто нотаріально.

Разом з тим, також до суду надано копію нотаріальної довіреності в порядку передоручення, відповідно до якої заступник директора філії «Центр забезпечення виробництва» акціонерного товариства «Українська залізниця» Карачун Костянтин Валерійович уповноважує адвоката Оксеня Андрія Вікторовича представляти інтереси довірителя.

В той же час, суд звертає увагу заявників на те, що по-перше, така нотаріальна довіреність в порядку передоручення посвідчена адвокатом Оксенем Андрієм Вікторовичем, по-друге, як вже було зазначено вище судом вірність копії (фотокопії) документа, у тому числі, довіреності в порядку передоручення, засвідчується нотаріально, якщо справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом, по-третє, в порушення п.п. 5.7 п. 5 Глави 4 Порядку № 296/5, на основній довіреності відсутня відмітка про передоручення.

Тобто, у даному випадку, як вбачається з матеріалів позовної заяви, до неї не надано оригіналу довіреності від юридичної особи, як і не надано нотаріально засвідченої копії довіреності юридичної особи на особи, яка вчинила передоручення, а також не надано нотаріально засвідченої копії довіреності в порядку передоручення на особу, яка підписали позовну заяву.

Надані копії довіреності, у тому числі в порядку передоручення, в силу вищевикладених вимог законодавства, не є належним та допустимим доказом наявності повноважень у особи, яка підписали позовну заяву, а відтак повноваження адвоката Оксеня Андрія Вікторовича діяти від імені АТ «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» не підтверджені в установленому законом порядку.

Враховуючи, що до адміністративного позову не додано документів, які підтверджують статус представника позивача, суд вважає, що адміністративний позов підписаний особою, яка не має права її підписувати, відтак наявні підстави для повернення її позивачу.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом в ухвалі від 10.05.2018 у справі № 824/822/16-а, ухвалі від 04.06.2018 у справі №445/1768/17, ухвалі від 25.05.2018 у справі №826/5327/17, ухвалі від 16.08.2018 у справі № 822/3310/17.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн.;

- документу, що посвідчує у визначеному законом порядку повноваження адвоката як особи, яка підписала даний адміністративний позов.

Згідно з частиною третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Федорчук