Справа № 240/9820/20
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/9820/20

25 січня 2021 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Іваненко Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: Шидловський В.Б. - головуючий суддя, судді - Боровицький О.А., Матохнюк Д.Б.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі.

19 січня 2021 року ОСОБА_1 подала до Сьомого апеляційного адміністративного суду заяву про відвід колегії суддів, за результатом розгляду якої ухвалою суду від 21 січня 2021 року заяву визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

В обґрунтування зазначеного відводу позивач посилається на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Відповідно до ч.4 ст.40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Згідно з ч.11 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження з урахуванням приписів частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року визначено суддю Іваненко Т.В. для вирішення питання про відвід, яка не входить до складу суду, що розглядає справу.

Суддя, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Право на подання заяви про відвід складу суду є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Положення ч.4 ст.36 КАС України визначають, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду.

Зокрема, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення ЄСПЛ по справі "Веттштайн проти Швейцарії" та у п.50 рішення ЄСПЛ по справі "Білуха проти України". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Так, обґрунтовуючи заявлений відвід колегії суддів, ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає наступне:

- 16 січня 2021 року вона отримала в електронному вигляді ухвалу про відкриття апеляційного провадження без апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження;

- 16 січня 2021 року позивачка направила до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та попередила по телефону, що приїде о 15 годині ознайомитися з матеріалами справи, але по приїзду до суду судді Шидловського В.Б. на робочому місці не виявилося, а тому вона не змогла ознайомитися з матеріалами справи;

- ухвала про відкриття провадження суддею не була підписана у день її постановлення;

- на даний час позивач не отримала апеляційну скаргу;

- порушення колегією суддів в ухвалі про відкриття провадження норм процесуального права щодо поновлення строку на апеляційне оскарження Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області;

- позивач та суддя Шидловський В.Б. працювали разом у Житомирському апеляційному адміністративному суду, де між ними склалися вкрай неприязні стосунки.

Водночас, відповідно до супровідного листа від 19.01.2021 за вихідним № 240/9820/20 /1257/2021 надіслано на електронну адресу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 копію ухвали суду про відкриття апеляційного провадження від 14 січня 2021 року у справі № 240/9820/20 та додаток: копія ухвали про відкриття апеляційного провадження на 1 арк. та копії апеляційної скарги-крім апелянта.

Також в матеріалах справи наявна довідка секретаря судового засідання Сьомого апеляційного адміністративного суду Стаднік Л. В. про те, що у зв`язку з недостатнім фінансуванням витрат суду на послуги поштового зв`язку, відсутня можливість здійснювати відправку поштової кореспонденції сторонам у справі, а тому 19 січня 2021 р. у справі 240/9820/20 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 відправлено супровідний лист з додатками від 19 січня 2021 р. Окрім цього, відповідно до телефонограми від 19.01.2021 складеної секретарем судового засідання Стаднік Л. В. про те, що, відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, з метою належного та своєчасного повідомлення сторін у справі № 240/9820/20 передано телефонограму, якою повідомлено про ухвалу суду від 14.01.2021 про відкриття провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у зазначеній вище справі. Додатково повідомлено, що у зв`язку з недостатнім фінансуванням витрат суду на послуги поштового зв`язку, відсутня можливість здійснювати відправку поштової кореспонденції сторонам у справі.

З матеріалів справи також встановлено, що заява про ознайомлення з матеріалами справи сформована в системі "Електронний суд" 16.01.2021. Разом з тим відповідно до штампу Сьомого апеляційного адміністративного суду зареєстрована вона 18 січня 2021 року за вхід.250/21 та тільки після цього була передана судді Шидловському В.Б . Згідно резолюції головуючого-судді 19 січня 2021 року була передана до виконання.

В той же час, твердження заявника про те, що по приїзду до суду судді Шидловського В.Б. на робочому місці не виявилося та про те, що ухвала про відкриття провадження суддею не була підписана у день її постановлення не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, та ґрунтується виключно на суб`єктивній думці позивачки.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

З матеріалів справи встановлено, що заява про відвід мотивована незгодою позивачки з прийнятим судом процесуальним рішенням, а саме, поновленням строку на апеляційне оскарження. Заявниця фактично підтверджує факт її незгоди з процесуальними рішеннями суддів вказаної колегії, що відповідно до вимог ч.4 ст.36 КАС України, не може бути підставою для відводу.

Варто зазначити, що прийняття суддею (судом) процесуальних дій, передбачених КАС України, під час апеляційного розгляду, є здійснення судом правосуддя і не є обставиною, що свідчить про упередженість суддів.

Незгода із процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи є підставою для оскарження рішення суду у порядку, встановленому процесуальним законодавством. Також, якщо позивачка вважає, що в ході розгляду справи були порушені норми матеріального та процесуального права, вона не позбавлена права викласти дані обставини в касаційній скарзі на рішення суду.

Крім того, факт роботи судді Шидловського В.Б. та позивачки разом в Житомирському апеляційному адміністративному суді не може свідчити про його упередженість під час розгляду даної справи, оскільки сам по собі не вказує на наявність обставин визначених ст. 36 КАС України як підстави для відводу чи самовідводу судді у справі.

Доводи позивачки про наявність між суддею Шидловського В.Б. та нею неприязних стосунків, що впливатимуть на розгляд справи, з огляду на те, що головуючий суддя та позивач раніше працювали в Житомирському апеляційному адміністративному суді, а також про наміри щодо скасування рішення у справі, є суб`єктивною думкою позивача, яка не підтверджується жодними доказами, а тому не можуть свідчити про необ`єктивність члена колегії суддів.

Отже, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суду при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Проаналізувавши встановлені обставини, вважаю, що викладені в заяві ОСОБА_1 обставини та доводи пов`язані лише з суб`єктивним ставленням заявниці до головуючого судді, та не мають під собою належного та беземоційного обґрунтування.

Таким чином, доходжу висновку, що викладені позивачкою підстави для відводу колегії суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду Шидловського В.Б., Боровицького О.А., Матохнюка Д.Б. є необґрунтовані.

Керуючись 36, 37, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шидловського В.Б. та суддів Боровицького О.А., Матохнюка Д.Б. по справі №240/9820/20 - відмовити.

Справу №240/9820/20 передати до відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду для передачі її попередньо визначеній колегії суддів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Іваненко Т.В.