Справа № 320/9571/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2021 року справа №320/9571/20
Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» у розміри п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України за 2020 рік» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, визначені Законом України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту". Відповідно до статті 12 цього Закону йому має щорічно до 5 травня виплачуватись разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Однак, не зважаючи на прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020, відповідачем, у квітні 2020 року, щорічна разова грошова допомога до 5-го травня була виплачена йому в розмірі меншому, ніж це передбачено законом. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду про захист порушеного права.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача - Управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області в письмовому відзиві поданому до суду позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити з задоволенні позову з тих підстав, що виплата щорічної разової грошової допомоги у 2020 році здійснювалась позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", якою встановлений чіткий розмір допомоги до 5 травня для певних категорій. Представник відповідача, також зазначив, що виходячи з реальних фінансових ресурсів державного бюджету, передбачених на виплату грошової допомоги у 2020 році, органи соціального захисту проводять її відповідно до положень Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" у межах бюджетних призначень.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 видане Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 18 травня 2015 року та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон).

9 квітня 2020 року управлінням соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1 було нараховано та виплачено разову грошову допомогу у розмірі 1 390 грн. 00 коп., що підтверджується листом відповідача № 05-23/2486 від 22.09.2020 року.

Згідно із вимогами частини 5 статті 12 Закону учасникам бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога. Статтею 17і Закону встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12- 16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування па особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Згідно з п.п. 3.2, 4.9, 4.10 Типового положення про центр по нарахуванню та здійснення соціальних виплат, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 25 квітня 2006 року за № 147, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07 червня 2006 року за № 683/12557, цей центр здійснює підготовку документів на виплату видів всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат, проводить перерахунки розмірів грошової допомоги різним категоріям одержувачів пільг. При визначенні мінімального розміру пенсії за віком не було встановлено обмежень, щодо можливості застосування мінімального розміру пенсії. Змін до частини 5 статті 12 Закону в аспекті обмеження розміру виплат внесено не було.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право па забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щорічна разова грошова допомога особам з інвалідністю внаслідок війни є формою соціального забезпечення громадян. Тобто, фактично ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян, які є учасниками, ветеранами чи особами з інвалідністю внаслідок війни на соціальний захист.

За статтею 12 Закону щорічно до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Таку редакцію цієї норми, викладену в Законі України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № І0-рп/2008 визнано такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення цього Рішення.

Відповідно до частини другої спиті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, на момент виплати щорічної разової грошової допомоги діяла редакція частини 5 етапі 12 Закону згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

18 вересня 2020 року позивач звернувся до Відповідача заявою щодо нарахування та виплати щорічної разової допомоги до 05 травня 2020 року як учаснику бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком відповідно до пункту 22 статті 12 Закону.

Відповідач, листом № 05-23/2486 від 22.09.2020 повідомив позивача, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено щорічну виплату до 05 травня учасникам бойових дій разової грошової допомоги у розмірі, який визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. На виконання даної норми Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 112 від 19.02.2020 року «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» в яких чітко встановлено розміри разової грошової допомоги в гривневому еквіваленті для кожної категорії ветеранів війни.

Постановою Кабінет Міністрів України у № 112 від 19.02.2020 року, якою у своїй діяльності керується Відповідач, встановлено, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і Про жертви нацистських переслідувань учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1 390 грн. Тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Поряд із цим, внаслідок законотворчої діяльності Верховної Ради України було створено іншу норму права, присвячену регламентуванню тих самих правовідносин - пункт 26 розділу VI Бюджетного кодексу України.

Пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що норми і положення статей 12 (пільги учасникам бойових дій та особам прирівняних до них), 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів. Призначення та виплата щорічної разової грошової допомоги до п`ятого травня особі з інвалідністю внаслідок війни здійснювалось Управлінням соціального захисту населення з огляду на прийняте державою (Кабінетом Міністрів України) рішення про розміри допомог даного виду, а також з огляду на передбачені (передані) державою кошти державного бюджету для виконання цих делегованих повноважень. Зазначена норма діяла з 01 січня 2015 року.

З метою реалізації приписів вищевказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 19 лютого 2020 року № 112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", де, зокрема, передбачено, що районні органи соціального захисту населення, центри по Нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким па момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: 1 групи - 4120,00 грн; II групи - 3640,00 грн: 111 групи - 3160,00 гри; особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусовою тримання їх батьків, - 1390 гривень.

Рішенням Конституційною Суду України від 27.02.2020 року № З-р/2020 у справі 1- 247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12-16 Закону застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За юридичною позицією Конституційного суду України «встановлення пільг ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551 є одним із засобів реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту осіб, які захищали батьківщину, її суверенітет і територіальної цілісність, та членів їх сімей. Держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності. Невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону підриває довіру до держави... Соціальний захист ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, спрямований на забезпечення їм достатнього житгєвого рівня. Обмеження або скасування пільг для ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, без рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну; та членів їхніх сімей. У разі зміни правового регулювання набуті вказаними особами пільги чи інші гарантії соціального захисту повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації. Обмеження або скасування таких пільг, інших гарантій соціального захисту можливе лише у разі запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту» (абзаци другий, третій пункту 5 мотивувальної частини Рішення від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018).

Конституційний Суд України звертає увагу; що предмет регулювання Кодексу; так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України па кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 наголошував на тому, що «законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змій і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони» (абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

Таким чином, виходячи з того, що предмет регулювання Кодексу, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупинити їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Конституційний Суд України вважає, що встановлення пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції У країни.

Крім того, Конституційний Суд України в Рішенні від 18 грудня 2018 року № 12- р/2018 уже наголошував, що «забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідну до обов`язку, покладеного па них частиною першою статті 65 Конституції

України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України в поєднанні з частиною першою цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлювалися відсутністю фінансових можливостей держави» (абзац дев`ятий пункту 6 мотивувальної частини).

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17- рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.201 1 № 10-рп/201 І).

За положеннями ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, оскільки положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12-16 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування визнане не конституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України (Рішення від 27.02.2020 року у справі 1-247/2018 (3393/18), відтак положення норми статті 12 Закону є чинними та підлягають застосуванню Відповідачу та виплаті одноразової грошової допомоги до 5 травня в сумі 8 190 грн.

Норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов КМУ, на які посилається Відповідач, не можуть змінювати приписів закону України, і не позбавляють Позивача цього права, відсутність встановленого механізму їх виплати не звільняє державу в особі уповноваженого органу від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум допомоги.

Станом на момент подачі позовної заяви до суду нормами чинного законодавства не встановлено, що Кабінет Міністрів України має визначати інші розміри виплати грошової допомоги, тобто положення норми частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисну» діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367-Х1У - «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Тому, суд вважає, що позовна вимога нарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 05 травня 2020 року як учаснику бойових дій у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком підлягає задоволенню.

З цією метою суд вважає за необхідне зобов`язати Відповідача, як юридичну особу, що здійснює підготовку документів на виплату всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат, проводить перерахунки розмірів грошової допомоги різним категоріям одержувачів пільг, нарахувати та сплатити Позивачу недоплачену разову грошову допомогу за 2020 рік.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати розмір щорічної разової грошової допомоги, слід виходити з того, що згідно ч.1 ст. 28 Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Закон України Про загальнообов`язкове держане страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положенням ч. З ст. 28 зазначеного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Закон України Про загальнообов`язкове держане страхування" є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком та зважаючи па позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не має права посилатись на відсутність певного нормативного акту, що визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов`язання взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії при врегулюванні спірних правовідносин, застосуванню підлягає саме ч. 1 ст 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України па 2020 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня 2020 року 1638 грн.

Таким чином, Позивач повинен був отримати у 2020 році 8 190 грн, разової грошової допомоги до 5 травня. Однак у 2020 році отримав 1 390 грн. Тобто, недоплата за 2020 рік становить 6 800 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (зчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації () щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту».

Зобов`язати управління соціального захисту населення Макарівської районної державної адміністрації () здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» у розміри п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України за 2020 рік» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.