Справа № 160/856/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
25 січня 2021 року Справа № 160/856/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- скасувати результати службового розслідування як такого, що було проведене з порушенням норм чинного законодавства;

- скасувати наказ від 30.12.2017 року № 405 "Про результати проведення службового розслідування".

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, разом з позовом ОСОБА_1 надав заяву про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення такого строку, з приводу чого суд зазначає наступне.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що стосовно ОСОБА_1 було проведено службове розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2 та прийнято наказ від 30.12.2017 року № 405 «Про результати проведення службового розслідування».

За наслідками означеного розслідування ОСОБА_2 було притягнуто до матеріальної відповідальності на підставі наказу від 24.09.2019 року № 481 «Про притягнення підполковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності».

При цьому, з наказом від 24.09.2019 року № 481 ОСОБА_1 був ознайомлений 26.09.2019 року, про що зазначає, зокрема, сам позивач у своєму рапорті від 26.09.2019 року.

Крім того, ОСОБА_1 була подана скарга на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 щодо законності притягнення позивача до матеріальної відповідальності на підставі наказа від 30.12.2017 року № 405 «Про результати проведення службового розслідування». Означена скарга датована 20.11.2018 року (вих.№4403). Тобто, позивач був обізнаний про існування даного наказу і порушення його прав та інтересів ще станом на 20.11.2018 року.

Також позивач зазначив у позовній заяві, що копію даного наказу отримав 24.03.2020 року.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 повторно звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 20.01.2021 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції суду.

З огляду на викладене, оскільки предметом даного позову є результати службового розслідування, за наслідками проведення якого був винесений наказ Донецького обласного військового комісаріату від 30.12.2017 року № 405 «Про притягнення підполковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності», а тому позивачем пропущено місячний строк для звернення до суду із позовною заявою про оскарження означеного наказу.

Щодо посилання позивача, як на підставу для поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, а саме, на те, що він 24.12.2020 року отримав ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви від 16.12.2020 року у справі № 160/15182/20 (суддя Кучма К.С.), а також ухвали про повернення його позову в інших адміністративних справах щодо оскаржуваного наказу, то суд не бере це до уваги, оскільки таким чином ОСОБА_1 реалізував своє право на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суд звертає увагу на те, що повернення позовної заяви позивачу не може бути визнано судом поважною причиною пропуску строку для звернення до адміністративного суду, оскільки таке повернення сталося внаслідок того, що саме позивачем було не належним чином оформлено та подано позовну заяву разом з відповідними доказами, а не з об`єктивних та поважних причин. Крім того, при попередніх зверненнях до суду з означеними позовними вимогами причини пропуску строку звернення також були визнані неповажними.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про визнання поважними причин пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Крім того, суд зазначає, що ст. 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини № 3477-IV від 23.02.2006, є джерелом права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його правами та обов`язками.

У рішенні Європейського суду з прав людини Чуйкіна проти України ((CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) 13 січня 2011 року ОСТАТОЧНЕ) вказано, що стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 28- 36, Series A № 18).

Разом з тим, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, яке може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства, (п. 57).

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України встановлено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення такого строку, а також повернути ОСОБА_1 позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення такого строку - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені ст. 295 КАС України.

Суддя І.О. Лозицька