Справа № 160/14866/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить:
- визнати неправомірними дії, бездіяльність відповідача відносно виконання виконавчого листа №804/182/133/18 виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 23.01.2019 про визнання протиправним та скасування пункту 3 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області № 421 від 07.11.2017 та зобов`язання Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.09.2017 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі;
- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.10.2020 №61935997.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем безпідставно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.10.2020, оскільки фактичного виконання рішення суду не відбулось.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи з урахуванням положень статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Від відповідача 19.01.2021 до суду надійшов відзив на позов, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/182/133/18, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є правомірною та скасуванню не підлягає.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі №804/182/133/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області № 421 від 07.11.2017. Зобов`язано Лазурненську селищну раду Скадовського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.09.2017 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Визнаючи протиправним та скасовуючи пункт 3 рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області № 421 від 07.11.2017 суд виходив з того, що «відмовляючи у наданні дозволу Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області навела єдину підставу для відмови - набуття іншим користувачем права власності на земельну ділянку. При цьому, у рішенні не зазначено кому саме на праві власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , який кадастровий номер присвоєний земельній ділянці, відсутні відомості про її розмір та будь-якого підтвердження, що позивач подав клопотання щодо переданої у власність іншій особі земельної ділянки. З матеріалів справи не вбачається надання заявленої земельної ділянки у власність або користування іншим особам. Наявність спору про право цивільне також не встановлено судом».
У зв`язку із набранням законної сили рішенням суду у справі №804/182/133/18, позивачу видано виконавчий лист від 23.01.2019 №804/182/133/18, на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61935997 від 29.04.2020 та надано боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду.
З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2020 Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) отримано від Лазурненської селищної ради лист, яким остання повідомила про виконання рішення суду у справі №804/182/133/18. До листа додано рішення Лазурненської селищної ради від 18.07.2019 №774 та лист відповідь на заяву гр. ОСОБА_1 . Також в листі зазначено, що земельна ділянка перебуває у приватній власності згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки ВАВ №721419 та додаткової угоди до даного договору, засвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області.
Враховуючи викладене, Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову від 05.10.2020 про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Не погодившись з такою постановою, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною 4 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404).
Статтею 5 Закону №1404 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №1404, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Отже, оскільки Лазурненською селищною радою розглянуто повторно заяву позивача та прийнято відповідне рішення, то суд доходить висновку, що рішення суду виконано боржником, а тому у органу виконавчої служби були підстави для винесення постанови про закінчення викоанвчого провадження.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо винесення постави про закінчення виконавчого провадження, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 77, 241-246, 257 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська