Справа № 160/13805/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
Позовні вимоги обґрунтовуються наявністю права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому має враховуватися показник середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком), а саме за 2017-2019 роки, який складає 7763,17 грн. Проте, відповідач неправомірно застосував розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки, який складає 4888,35 грн. Також позивач посилається на протиправну відмову у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав попереднього призначення пенсії у 2016 році за вислугу років.
Ухвалою суду від 10.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
07.12.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з копією пенсійної справи, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування правової позиції зазначає, що позивач починаючи з 2016 року стала учасником правовідносин у сфері пенсійного страхування шляхом отримання пенсії за вислугу років, яка є різновидом пенсії за віком у розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстави для здійснення первинного призначення пенсії у 2020 році за нормами ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні. Щодо одноразової грошової допомоги відповідач зазначає про відсутність підстав для її надання у зв`язку з тим, що до моменту призначення пенсії за віком за заявою від 31.07.2020р. позивачу була призначена та виплачена пенсія за вислугу років.
Станом на 27.01.2021р. до суду не надходили інші письмові заяви по суті справи від сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Відповідно до протоколу №241 від 01.07.2016р. ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років (шифр пенсії 201, умови призначення працівники освіти, середньомісячний заробіток 5020,90 (31.05.2016).
Розпорядженням №123685 від 22.08.2016р. виплата пенсії за вислугу років на час роботи за спеціальністю припиняється (працює з 16.08.2016р.).
Заявою за призначенням/перерахунком пенсії від 31.07.2020р. позивач просила перерахувати пенсію (вид перерахунку - перехід на інший вид пенсії).
Рішенням №85 від 05.08.2020р. про перерахунок пенсії ОСОБА_1 призначена пенсія за віком (шифр 101, умови призначення ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», дата перерахунку, вік, ознака роботи 31.07.2020, 59 р. 6 м. 1д, працює, середньомісячний заробіток 7740,97).

Також позивачем подана заява від 07.08.2020р. з проханням надати роз`яснення чому зараховано середній заробіток з три попередні роки в розмірі 4888,53 грн., а не 7763,17 грн.

Листом «Про розгляд звернення» вих.№15995-16393/Ж-02/8-0400/20 від 18.08.2020р. відповідач повідомив про те, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Згідно поданої заяви №687 від 31.07.2020 про перерахунок пенсії, а саме: перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком врахований страховий стаж, набутий після призначення пенсії за вислугу років та обчислено пенсію з урахуванням заробітку за період, визначений статтею 40 Закону №1058. Однак для розрахунку середньомісячного заробітку застосований показник середньої заробітної плати, який враховувався під час обчислення пенсії за вислугу років.

Також у листі додатково повідомлено про те, що згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058 перерахунок пенсії проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, які враховується для обчислення пенсії, в розмірі 11%. Тобто розмір середнього заробітку для розрахунку пенсії з 01.05.2020 складає 4888,35 грн. (4404,35*11%).

Заявою від 09.09.2020р. позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням перерахувати та виплатити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, згідно вимог ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн.

Крім того, позивач просила виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 14.09.2020р. відділ з питань перерахунків пенсій №6 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомив позивача про те, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. 31.07.2020 подана заява на переведення з пенсії по вислузі років на пенсію за віком. Враховуючи норми ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії помноженого на коефіцієнт індексації, тобто 4888,83 (3467,40х1,17х1,11).

Також у листі зазначено, що відповідно до п.7-1 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Так я к в період з 24.06.2016р. по 15.08.2016 позивач отримувала пенсію, тому права на виплату грошової допомоги не має.

Не погодившись з відмовою відповідача у застосуванні показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2017-2019 роки) у розмірі 7763,17 грн. та у виплаті грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами частини 2 статті 40 Закон №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Частиною 3 статті 45 Закон №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Законом №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеного саме за цим Законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV

ОСОБА_1 з 2016 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

У випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Зазначене узгоджується із постановою Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №127/20256/17 (адміністративне провадження №К/9901/1310/17).

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач повинен обчислювати пенсію позивачу із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2017-2019 роки, оскільки у даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не перерахунок вже призначеної пенсії за нормами Закону №1058-ІV.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки в розмірі 4888,35 грн., у зв`язки з чим визнанню протиправними підлягають дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо нарахування позивачу пенсії з 31.07.2020р. за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, та відмова у перерахуванні такої пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки.

Також, порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області перерахувати призначену позивачу з 31.07.2020 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки, та провести виплату пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.

Разом з тим, вимоги про визнання протиправним і скасування рішення від 05.08.2020 року №85 та про зобов`язання призначити позивачу пенсію, суд залишає без задоволення з через неналежність обраного позивачем способу захисту порушеного права об`єкту порушеного права.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до якого займання відповідної посади за наявності спеціального стажу мають право на пенсію за вислугу років.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV будь-якого іншого виду пенсії.

Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, за заявою позивача від 24.06.2016р. їй вперше призначена пенсія за вислугу років, відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до протоколу №241 від 01.07.2016р.

Відповідно до п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (далі - Порядок №22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

З наведеного вбачається, що відповідачем призначена та виплачується пенсія за віком в порядку та у розмірі, що передбачений Законом №1058-IV, а до цього позивачу була оформлена пенсія за вислугу років передбачена Закону України «Про пенсійне забезпечення», що в свою чергу унеможливлює застосувати пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV, оскільки основною умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання позивачем будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, а відсутність факту призначення пенсії (як такого) до моменту виходу на пенсію за віком, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058-IV.

При цьому, пункт 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV не ставить право позивача на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання ним пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 справа №328/1619/17(2-а/328/80/17), від 11.07.2019 у справі №350/294/16-а.

Відтак, вимога позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу, не підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні докази в підтвердження обставин призначення пенсії за вислугою років, що передувало отриманню пенсії за віком.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3363,20 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0..1 від 13.10.2020р.

Згідно Виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір у розмірі 3363,20 грн. сплачений згідно платіжного документу №0.0..1 від 13.10.2020р. зараховано до спеціального фонду державного бюджету України.

Згідно з Аналізом практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», що затверджена Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. №2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Отже, в даній позовній заявлені заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, у зв`язку з чим, розподілу підлягає сума судових витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1681,60 грн., а решта суми в розмірі 1681,60 грн. судового збору не підлягає розподілу, оскільки є надміру сплаченою.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження здійснених позивачем судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії з 31.07.2020р. за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, та відмову у перерахуванні такої пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) перерахувати призначену ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 31.07.2020 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки, та провести виплату пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко