Справа № 240/882/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

25 січня 2021 року м. Житомир справа № 240/882/21

категорія 109040000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Панкеєва В.А., розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Неліпи Василя Васильовича про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Злагода" звернулося до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55447341 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55433016 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55433150 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №554433260 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55437423 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55437663 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55437804 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55438027 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55438435 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55438608 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55438791 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55438910 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55439647 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55442497 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнагпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55442584 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55447203 від 01 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №55376828 від 27 листопада 2020 року;

- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпу В.В. повторно розглянути, подані ТОВ "Злагода" заяви про проведення державної реєстрації права власності на вказані земельні ділянки з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні за наслідками розгляду цього позову.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви на відповідність вимогам статей 19, 160, 161, 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження з наступних підстав.

Як видно зі змісту позовної заяви, в обґрунтування позову позивачем вказано, що державний реєстратор прав на нерухоме майно Ігнаїнільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпа В.В., розглянувши подані 25.11.2020 директором ТОВ "Злагода" заяви для проведення державної реєстрації права власності на земельні ділянки 01 грудня 2020 року прийняв на підставі ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 18 та 23 Порядку рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова обґрунтована тим, що подані документи (державний акт на право колективної власності за №18-01-000002 від 23.11.1995, акт приймання-передачі, статут ТОВ, витяг з ДЗК) не дають змогу встановити набуття речових прав на нерухоме майно, оскільки неможливо ідентифікувати, що ця земельна ділянка дійсно належить відповідно до державного акта на право колективної власності на землю за №18-01-000002 від 23.11.1995 до земель колективної власності КСП ім. Щорса правонаступником якого є ТОВ "Злагода".

Частиною 1 статті 1 КАС України визначено, що Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Спором адміністративної юрисдикції в розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

За правилами статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), що засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників регулюються Цивільним кодексом України від 16.01.2003 №435-IV.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №826/23586/15.

Як свідчать матеріали справи, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області Неліпи В. В. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень прийняті у зв`язку з відсутністю у заявника (позивача) документів на підтвердження обставин набуття прав на земельні ділянки.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішень про відмову у державній реєстрації прав щодо земельних ділянок безпосередньо пов`язано із захистом позивачем свого цивільного права, що має приватноправовий характер.

Такий критерій визначення юрисдикції спору, як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку, не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналогічну правову позицію Європейський суд з прав людини також висловив у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

Юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших справ, порядок здійснення цивільного судочинства визначено Цивільним процесуальним кодексом України від 18.03.2004 №1618-IV.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відтак, у справі, що розглядається, існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з правом користування земельної ділянки, а тому цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 170 КАС України про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 170 КАС України копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Частиною 5 статті 170 КАС України визначено, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Враховуючи, що спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд відмовляє у відкритті провадження.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Злагода" у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Неліпи Василя Васильовича про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Панкеєва