Справа № 500/3576/20
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3576/20

20 січня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бочан І.П.,

представника відповідача Нацюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови йому у призначенні пенсії згідно усіх записів періодів роботи позивача у трудових книжках і зобов`язати відповідача зарахувати усі зазначені періоди роботи у трудових книжках до його страхового стажу при обчисленні пенсії позивачу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у жовтні 2020 року позивач, після досягнення пенсійного віку, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, надавши дві трудові книжки. У відповідь на подану заяву отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.10.2020 року, в якому відповідач зазначив, що рішення про призначення позивачу пенсії не прийнято, оскільки відсутні документи для визначення права на призначення пенсії.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яку він і надав Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області, з огляду на що просить суд зобов`язати відповідача зарахувати усі зазначені періоди роботи у трудових книжках до його страхового стажу при обчисленні його пенсії.

Ухвалою суду від 16.11.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву, в тому числі сторонам клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 11.12.2020 року суд прийняв рішення проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив у справі судове засідання.

15.12.2021 року, відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області не порушено право позивача на зарахування чи не зарахування періодів роботи до страхового стажу, які він оскаржує, оскільки на момент його звернення з позовом до суду, відповідачем не було прийнято ані рішення про призначення пенсії за віком, ані рішення про відмову у її призначенні, а листом Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.10.2020 року №1900-0321-8/18053 лише повідомлено позивача про те, що рішення про призначення пенсії ним не прийнято у визначені законом строки, оскільки відсутні документи для визначення права на призначення пенсії. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (арк. справи 19-35).

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача, заперечила проти позову з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як встановлено судом та не спростовано сторонами, позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення пенсійного віку, станом на 13.10.2020 року, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення йому пенсії за віком (арк. справи 22).

Відповідно до Розписки - повідомлення (арк. справи 22 звр.), заява ОСОБА_1 прийнята відповідачем 13.10.2020 року і зареєстрована за №8836.

З Розписки-повідомлення також слідує, що до заяви позивачем додано документи, а саме: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, заява про призначення/перерахунок пенсії, паспорт, трудова книжка, військовий квиток, диплом про навчання, довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000р. по день звернення, заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк), запит, фотокартка.

Поряд з цим, у Розписці-повідомленні, в таблиці «Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії», вказано: «Довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000» з вказівкою на строк подання «до 13.01.2021».

13.10.2020 відповідач звернувся із листом №1900-0215-9/16901 до Архівного відділу Тернопільської міської ради про витребування додаткових Довідок (арк. справи 24).

12.11.2020 відповідач звернувся до Архівного відділу Тернопільської міської ради, Архівного відділу Тернопільської обласної державної адміністрації, Архівного відділу Тернопільської районної державної адміністрації, Головного управління статистики у Тернопільській області із листами №1900-0213- 9/19286, №1900-0213-9/19274, №1900-0213-9/19285, №1900-0213-9/19294 про витребування довідок (акр. справи 25-28).

Листами №313/04-11 (арк. справи 29), №312/04-11 (арк. справи 30) від 23.11.2020 Державний архів Тернопільської обласної державної адміністрації повідомив відповідача, що документи з особового складу СК «Будівничий» та кооперативу «Втордеталь» на зберігання не надходили.

Листами №12-06/02/496 (арк. справи 31), №12-06/02/495 (арк. справи 32) від 17.11.2020 Архівний відділ Тернопільської районної державної адміністрації повідомив, що документація СК «Будівничий» та кооперативу «Втордеталь» на державне зберігання не передавалася.

Листом №1192.26-63 від 17.11.2020 Архівний відділ Тернопільської міської ради повідомив, що документальні матеріали з особового складу СК Будівничий» та кооперативу «Втордеталь» на зберігання не надходили (арк. справи 33).

Листом №03.2-11/2333-20 від 12.11.2020 Головне управління статистики у Тернопільській області повідомило відповідача, що в базі даних ЄДРПОУ, станом на 12.11.2020, відсутні відомості про СК «Будівничий».

В свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, листом від 28.10.2020 року №1900-0321-8/18053, повідомило позивача про те, що у відповідності до частини 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії за віком. Враховуючи вищезазначене та документи, подані позивачем до заяви на призначення пенсії за віком від 13 жовтня 2020 року, відповідач вказав, що рішення про призначення позивачу пенсії ним не прийнято, оскільки відсутні документи для визначення права на призначення пенсії.

Одночасно відповідач, керуючись нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2005 року № 22-1, вказав, що ним буде прийнято рішення про призначення пенсії, виходячи зі строків, визначених статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у відповідності до заяви від 13 жовтня 2020 року, за умови наявності у позивача необхідного страхового стажу та якщо позивачем будуть подані, не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання, необхідні документи, а саме:

довідка за період роботи з 21.09.1990 по 30.12.1997 в СК «Будівничий», або витяг з ЄДРПОУ про реєстрацію/перереєстрацію СК «Будівничий», виданий управлінням статистики, оскільки на печатці відсутній код організації;

довідка за період роботи з 15.02.1990 по 07.02.1991 в Кооперативі «Втордеталь», оскільки відсутня посада відповідальної особи, яка здійснювала запис при звільненні з роботи в трудовій книжці, звіти до системи персоніфікованого обліку за період ведення підприємницької діяльності (арк. справи 7).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон -1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 Розділу XV Закон №1058, цей закон набув чинності 01.01.2004 р. До набрання ним чинності відповідні правовідносини регулювались нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В силу статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що до страхового стажу враховуються періоди роботи, виконуваної до 01.01.2004 р. на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.17 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (надалі - Інструкція № 162), передбачено (мовою оригіналу) « 2.17. В трудовые книжки по месту работы вносятся отдельной строкой со ссылкой на дату, номер и наименование соответствующих документов следующих документов следующие записи: а) о времени службы всоставе Вооружонных Сил СССР, в органах Комитета государственной безопасности СССР и Министерства внутренних дел СССР, во всех видах охраны, где на проходящих служб распространяется законодательство о труде и государственное социальное страхование с указанием даты призыва (зачисления) и даты увольнения со службы; б) о времени обучения в профессионально-технических и других училищах, на курсах и в школах по повышению квалификации, по переквалификации и подготовке кадров; в) о времени обучения в высших и средних специальных учебных заведениях (включая и время работы в студенческих отрядах, на производственной практике и при выполнении научно-исследовательской хоздоговорной тематики), партийных школах, профдвижения и о времени пребывание в аспирантуре клинической ординатуре, кроме случаев, указанных в п. 2.15 настоящей Инструкции; г) о работе в качестве члена колхоза - в тех случаях, когда действующим законодательством предусмотрен зачет этой работы в общий трудовой стаж рабочих и служащих. Предусмотренные в настоящем пункте записи вносятся в трудовую книжку до занесения сведений о работе на данном предприятии».

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Підпунктом 2.11. пункту 2 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до підпункту 2.12 пункту 2 Інструкції, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Отже, за змістом пунктів 2-3 Порядку №637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків, а за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вищевказаного дає підстави вважати, що довідки мають надаватися у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає їх право на пенсію.

Разом із тим, відомості про роботу позивача підтверджуються його трудовими книжками, а саме: НОМЕР_1 , яка велась з 21.02.1990 року та НОМЕР_2 , яка велась з 20.12.1980 року.

В ході судового розгляду, судом досліджено долучені до матеріалів судового справи копії трудових книжок, з яких слідує (окрім іншого) :

1. у трудовій книжці НОМЕР_1 :

вчинено запис №1 від 21.02.1990 року: «Прийнятий маляром-штукатуром 4-го розряду», наказ №9 від 21.02.1990 року;

вчинено запис №2 від 30.12.1997 року: «Звільнений з роботи за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України)», наказ №45 від 30.12.1997року.

Також вказано посадову особу, яка вчиняла відповідні записи у трудовій книжці (голова кооперативу ОСОБА_2 ), її особистий підпис та здійснено відтиск печатки СК «Будівничий».

2. у трудовій книжці НОМЕР_2 :

вчинено запис №8 від 15.02.1990 року: «Прийнятий слюсарем в кооператив «Втордеталь»», Протокол №13 від 15.02.1990 року;

вчинено запис №9 від 07.02.1991 року: «Звільнений з займаної посади за власним бажанням, Протокол №18 від 07.02.1991року.

Також вказано особу, яка вчиняла відповідні записи у трудовій книжці з її особистим підписом та здійснено відтиск печатки кооперативу «Втордеталь».

Так, суду не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині зазначених періодів роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку а загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 15.02.1990 до 07.02.1991 в Кооперативі «Втордеталь» та з 21.09.1990 по 30.12.1997 в СК «Будівничий», з підстав того, що на печатці СК «Будівничий» відсутній код організації та відсутня посада відповідальної особи кооперативу «Втордеталь», яка здійснювала запис при звільненні з роботи позивача в трудовій книжці.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 усі зазначені періоди роботи у трудових книжках до його страхового стажу при обчисленні пенсії позивачу, то такі підлягають до задоволення частково, оскільки відповідачем не враховано лише два періоди, а саме з 15.02.1990 до 07.02.1991 в Кооперативі «Втордеталь» та з 21.09.1990 по 30.12.1997 в СК «Будівничий», всі інші періоди роботи згідно трудових книжок відповідача були враховані до трудового стажу.

Також не підлягає до задоволення вимога позивача в частині визнання протиправним дій відповідача щодо відмови в призначені пенсії, так як є передчасною, оскільки спір у справі виник на етапі призначення пенсії за віком та відповідне рішення відповідача про відмову у призначенні такої ОСОБА_1 - не прийнято.

При цьому суд зазначає, що у межах заявлених підстав позову, при розгляді цієї справи, судом надавалась оцінка лише питанню не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 15.02.1990 до 07.02.1991 в Кооперативі «Втордеталь» та з 21.09.1990 по 30.12.1997 в СК «Будівничий», при вирішенні питання про призначення пенсії. Вказане виключало можливість перевірки всіх умов, визначених законом, для прийняття позитивного рішення в користь позивача.

Тому, з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, відповідача слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 15.02.1990 до 07.02.1991 в Кооперативі «Втордеталь» та з 21.09.1990 по 30.12.1997 в СК «Будівничий».

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи слідує, що позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. відповідно до квитанції від 11.11.2020 року (арк. справи 2), у зв`язку з чим на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 420,40 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії згідно усіх записів періодів роботи позивача у трудових книжках і зобов`язання відповідача зарахувати усі зазначені періоди роботи у трудових книжках до страхового стажу при обчисленні пенсії позивачу, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 15.02.1990 до 07.02.1991 в Кооперативі "Втордеталь" та з 21.09.1990 по 30.12.1997 в СК "Будівничий".

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 15.02.1990 до 07.02.1991 в Кооперативі "Втордеталь" та з 21.09.1990 по 30.12.1997 в СК "Будівничий".

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати на суму 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 січня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.