Справа № 200/8957/20-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

26 січня 2021 р. Справа №200/8957/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., при секретарі судового засідання Заїченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго про розстрочення виконання рішення суду у справі № 200/8957/20-а за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області

до відповідача: Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго

про: стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго в рахунок погашення податкового боргу.

за участю

представників сторін:

від позивача: Кододава А.В.

від відповідача: не з`явився ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 482 556,68 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго про стягнення коштів з рахунків у банківських установах,які обслуговують Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 482556,68 грн. задоволено та стягнуто кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» () в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 482556,68 грн.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року набрало законної сили 05 січня 2021 року.

31 грудня 2020 року Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго звернулось до суду із заявою в порядку статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої просив суд розстрочити виконання рішення суду від 04 грудня 2020 року у розмірі залишку несплаченого боргу на дату звернення з відповідною заявою до суду, що становить 363 887,34 грн. строком на 6 місяців.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилається на те, що підприємство перебуває в тяжкому фінансову становище, яке зокрема викликано проведенням антитерористичної операції у Південно Східному регіоні України, що суттєво відобразилося на економічному стані та загальному рівні життєдіяльності в регіоні. Відповідач звертає увагу на те, що станом на 2020-2021 р.р. населення області має заборгованість перед підприємством у сумі 780,1 млн. грн. Крім того, з найбільших проблем для відповідача є заборгованість за споживчий природний газ, який накопичується з 2011 року. Відповідно заборгованість перед газопостачальником сягає близько 2,845 млрд. грн. з урахуванням штрафних санкцій. При цьому, діюче законодавство, що регулює діяльність в сфері теплопостачання, не вказує джерел погашення такої заборгованості та штрафних санкцій. Відповідач зазначає, що рівень відшкодування витрат на виробництво теплової енергії діючим тарифам для населення (основний споживач) за 2019 рік складав лише 67,4% При цьому для щомісячного підтвердження номінації на обсяг газу, необхідний підприємству для виробництва теплової енергії, рівень розрахунків за газ перед газопостачальником повинен бути не менше ніж 90%. Також, ускладнює економічне становище відповідача наявність заборгованості споживачів теплової енергії. Так споживачі юридичні особи мають заборгованість за послуги з теплопостачання станом на період 2020-2021 р.р. року у розмірі 18,7 млн. грн. Відповідач вказує на те, що підприємством на протязі тривалого часу проводить активну претензійно позовну роботу по стягненню заборгованості за теплову енергію з фізичних та юридичних осіб.

Відповідач звертає увагу на те, що до балансу станом на 30.09.2020 року підприємство має збитки на загальну суму 2793141 тис. грн., дебіторську заборгованість у сумі 602500 тис. грн., кредиторська заборгованість у сумі 3507589 тис. грн. Згідно звіту про фінансові результати за І півріччя 2020 року підприємством має збитки на суму 157466 тис. грн.

З огляду на викладене, відповідач зазначає про наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, у зв`язку з чим просить суд розстрочити виконання рішення суду відповідно до ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд питання щодо розстрочення виконання рішення суду призначено на 26 січня 2021 року о 12:00 год.

Позивачем через канцелярію суду надані заперечення, відповідно до яких останній просив суд відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду. В обґрунтування заперечень позивач посилається на те, що несплата відповідачем заборгованості перед бюджетом порушує інтереси держави, оскільки спричиняє шкоду економічним інтересам держави, загрожує виконанню загальнодержавних програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого суспільного ладу. Позивач зазначає, що заявник в заяві про розстрочення виконання рішення суду вказує на скрутне матеріальне становищі, яке викликане нестабільністю фінансового стану, проте, вказані в заяві факти не є об`єктивними обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду. Збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, тому вказані факти не мають об`єктивного характеру. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не було надано жодного економічного обґрунтування, яке б свідчило про неможливість погашення Відповідачем податкового боргу. Не надано відповідачем й жодних доказів та гарантій про можливість сплати боргу у майбутньому. Зазначене свідчить, що існує значна вірогідність непогашення боргу платником, що призведе до порушення інтересів бюджету України. Також, позивач звертав увагу на те, що сума заборгованості платника податків є значною сумою для наповнення державного бюджету. На підтвердження неспроможності сплатити суму боргу не надано довідок про залишок коштів на розрахункових рахунках відповідача. При цьому, борг підприємства з не сплачених податків зменшує поповнення Державного бюджету України та ставить під загрозу своєчасне та повне отримання виплат соціальній категорії громадян.

З огляду на викладене позивач просив суд відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Представник позивача у судове засідання з`явився, заперечував проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами 2-4 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів та статтею 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, само по собі є підставою для його виконання, що визначено ч. 2 ст. 372 КАС України.

Виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною першою статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникнення спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи, або членів її сім`ї, її матеріальне становище; стихійне лихо чи інші надзвичайні події тощо (частини друга та третя ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України).

Наведені норми не містять конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування правил ст. 378 КАС України є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

З аналізу цієї норми вбачається, що для відстрочення, розстрочення виконання рішення підставою є обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим (при цьому, відповідач у поданій заяві про відстрочення виконання рішення зазначає про неможливість виконати це рішення, а не про ускладненість його виконання). Такою обставиною для відстрочення чи розстрочення виконання рішення може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо тощо, підтверджене відповідними доказами, як це встановлено положеннями статей72-77 Кодексу адміністративного судочинства України. Обов`язок доведення наявності цих обставин, покладається на зобов`язану сторону (боржника). Суд вирішує питання про відстрочення виконання судового рішення, виходячи із конкретних обставин, які впливають на спроможність сторони виконати судове рішення, та балансу між інтересами стягувача та боржника. Відстрочення, розстрочення виконання рішення здійснюється у виняткових випадках.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, та на підтвердження свого скрутного фінансового становища заявник надає копії платіжних доручень на підтвердження сплати частини податкового боргу, баланс (звіт про фінансовий стан) на 30 вересня 2020 року, звіт про фінансові результати (звіти про сукупний дохід) за 9 місяців 2020 року.

Поряд з цим, заявник не наводить жодних доказів існування сприятливих обставин у фінансовому стані, котрі дають змогу вважати, що він в змозі буде сплачувати борг у випадку здійснення судом розстрочення виконання судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказані в заяві факти не є об`єктивними обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду. Збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, тому вказані факти не мають об`єктивного характеру.

Суд вказує на те, що несплата відповідачем заборгованості перед бюджетом порушує інтереси держави, оскільки спричиняє шкоду економічним інтересам держави, загрожує виконанню загальнодержавних програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого суспільного ладу.

Приймаючи до уваги той факт, що спірні правовідносини стосуються сплати обов`язкових зборів та платежів до Державного бюджету України, а також виходячи з обставин справи, які полягають у порушенні підприємством встановлених законом загальнообов`язкових правил поведінки суб`єкта господарювання із сплати податків, що не залежить від результатів його господарської діяльності, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго про розстрочення виконання рішення суду у справі № 200/8957/20-а.

Керуючись ст. 243, 248, 256, 378, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго про розстрочення виконання рішення суду у справі № 200/8957/20-а за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго в рахунок погашення податкового боргу, відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 26 січня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.В. Шинкарьова