Справа № 713/2505/20
Суддя: Пилип'юк І. В.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/2505/20
Провадження №2-а/713/2/21
РІШЕННЯ

іменем України

26.01.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейської 1-го батальйону 2 роти УПП в Чернівецькій області Чорногуз Марії Вікторівни, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейської 1-го батальйону 2 роти УПП в Чернівецькій області Чорногуз М.В., Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У позові вказував, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3401427 від 08.11.2020 року, винесеною сержантом поліції Чорногуз М.В., на нього було накладено адміністративне стягнення в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові вказано, що 08.11.2020 року о 12.07 год. по трасі М19 він керував ТЗ зі швидкістю 78 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху в населеному пунктів. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 ТС000797, чим порушив ПДР.

З даною постановою не погоджується, адміністративне правопорушення не вчиняв, а тому вважає її незаконною та протиправною.

Під час зупинки транспортного засобу просив працівника патрульної поліції надати ознайомитись з матеріалами адміністративного правопорушення, а зокрема з доказами вчинення правопорушення. Було надано тільки фото з TruCam, де зафіксовано автомобіль, зовнішньо схожий на транспортний засіб, належний йому, але ніяких ідентифікаційних ознак на вказаному фото не було - не видно, хто ним керує та його реєстраційний номер.

З фотокопій приладу TruCam не вбачається, що автомобіль рухався зі швидкістю 78 км/год в населеному пункті, оскільки не зафіксовано будь-яких дорожніх знаків, у зв`язку з чим зазначені фотокопії не можуть бути належними доказами вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

На фотознімку з лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20, наданого відповідачем, не зафіксований дорожній знак 5.45 або знак 5.46, тому неможливо встановити - чи рухався транспортний засіб у межах населеного пункту, чи ні.

У зв`язку з вищевказаним довів до відома працівника патрульної поліції, що потребує адвоката. На це було повідомлено, що така процесуальна дія - залучення адвоката, не є обов`язковою для винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Тому клопотав про перенесення розгляду адміністративної справи на інший час, оскільки вважав, що не маючи можливості повністю ознайомитись з матеріалами адміністративної справи, скористатись правом на захист, будуть порушені його фундаментальні, конституційні права. Однак працівник поліції повідомив, що перенесення розгляду адміністративної справи не передбачена Інструкцією про порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Вважав, що при винесенні оскаржуваної постанови були порушені його права та свободи, а також норми ст.59 Конституції України та ст.ст.33, 245, 251 КУпАП.

У постанові не зазначено доказів, які б підтверджували, що порушено ПДР, а отже є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За вказаних обставин факт порушення ним вимог ПДР України об`єктивними і беззаперечними доказами не доведений, що свідчить про фактичну відсутність в діях складу адміністративного правопорушення та незаконність і безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності.

Всі відомості, вписані в постанові, є лише припущеннями і записані в незаконний спосіб. Такі дії дають підстави вважати, що ніякого правопорушення на місці не було і доказів цьому немає (відсутня подія та склад адміністративного правопорушення).

При порушеному порядку притягнення до адміністративної відповідальності та порядку зібрання доказів, зокрема порядку складення постанови про накладення адміністративного стягнення - підлягає закриттю.

Просив скасувати постанову серії ЕАМ №3401427 від 08.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену сержантом поліції Чорногуз М.В. за ч.1 ст.122 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце слухання справи про що є відомості в матеріалах справи. В адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, а позов задовольнити повністю.

Відповідач - поліцейська Чорногуз М.В. та представник відповідача - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області у судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

20.01.2011 року, тобто з пропуском встановленого судом п`ятиденного строку з дня одержання копії ухвали та копій документів (11.01.2021 року) представник Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Бойчук М.Л. до суду надіслала відзив на позовну заяву, який відповідає вимогам ст.162 КАС України і компакт-диск з записом, який того ж дня надіслала позивачу.

У відзиві зазначила, що вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Під час несення служби на А/Д М-19, 484 км, 08.11.2020 року екіпажом патрульної поліції, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000797) було виявлено порушення ПДР водій транспортного засобу «Мерседес Бенц» з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 78 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Після чого інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п.2.4 а ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після цього, водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Поліцейський виніс постанову за ч.1 ст.122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмір 255,00 грн., відповідно до санкції статті.

Згідно зі ст.285 КУпАП України позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та під підпис вручено її копію.

Позивач обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.

Властивості алгоритму приладу TruCam унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Отже впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року №UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, процедура «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 року №437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 року №193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17472, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 27.11.2019 року та чинного до 27.11.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС 000797, є придатним до застосування.

Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксований факт правопорушення та процедура винесення оскаржуваної постанови.

Підстава, на яку посилається позивач для скасування оскаржуваної постанови, повністю спростовується доданим до відзиву відеозаписом. Рух транспортного засобу позивача з перевищенням встановленого обмеження швидкості руху підтверджується відеозаписом з приладу для вимірювання швидкості.

Тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а отже такою, що не підлягає скасуванню.

Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом відтворено надані представником відповідача - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Бойчук М.Л. до відзиву на позов електронні докази два DVD+R-диск із записами з нагрудної камери поліцейського та приладу TruCam LTI 20/20 ТС000797.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3401427 від 08.11.2020 року, винесеної поліцейською Чорногуз М.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що 08.11.2020 року, о 12.07 год. на трасі М-19, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz С 220», реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 78 км/год, чим перевищив встановлену максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті на 28 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 ТС000797. Чим порушив п.12.4 ПДР України (порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Копію оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 отримав 27.11.2020 року, на підтвердження чого надав конверт №428, тому суд поновив строк звернення до суду з даним позовом.

Позивач не заперечує, що керував автомобілем марки «Mercedes-Benz С 220», реєстраційний номер НОМЕР_2 під час зупинки відповідачем, а тому дані обставини не підлягають доказуванню.

Вважаючи протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення від 08.11.2020 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 12.4 «в» Правил дорожнього руху України встановлює, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

У частині 1 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 4 ст.258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (із змінами, внесеними наказом МВС №318 від 13.04.2018 року).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділу І Інструкції).

Отже, справи передбачені ч.1 ст.122 КУпАП розглядаються органами Національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Розділом ІІІ Інструкції передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розділі IV Інструкції зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також за наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Положеннями статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Верховний Суд у своїй постанові від 17.09.2020 року по справі №742/2298/17 виклав правовий висновок, який узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі №724/716/16 та від 17.06.2020 року у справі №127/6881/17, за змістом якого:

«При розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідного органу державної влади.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 КУпАП.

Використання у ст.ст.222, 255 КУпАП формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

При цьому, зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду касаційної інстанції про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.».

Тобто, саме Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, зобов`язано обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови поліцейською 1-го батальйону 2 роти УПП в Чернівецькій області Чорногуз М.В.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Бойчук М.Л. до відзиву на позов надано електронні докази два DVD+R-диск із записами з нагрудної камери поліцейської та приладу TruCam LTI 20/20 ТС000797, які відтворено судом.

На DVD+R-диску із фото та записом приладу TruCam LTI 20/20 ТС000797 чітко встановлено, що:

- 08.11.2020 року о 12.06 год. транспортний засіб марки «Mercedes-Benz С 220», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на трасі М-19, у межах населеного пункту, де дозволена швидкість руху не більше 50 км/год, рухався зі швидкістю 78 км/год.

Тобто відповідачами доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом вимог п.12.4 ПДР України, та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

На DVD+R-диску із двома записами з нагрудної камери поліцейської встановлено, що:

- 08.11.2020 року о 12.07 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz С 220», реєстраційний номер НОМЕР_2 у межах населеного пункту під час зупинки відповідачем - поліцейською 1-го батальйону 2 роти УПП в Чернівецькій області Чорногуз М.В. (запис №1);

- під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови відповідачем - поліцейською ОСОБА_2 виконано вимоги ст.268 КУпАП та враховано усі обставини, передбачені ст.280 КУпАП (запис №1);

- зокрема позивачу відповідачем роз`яснено право «при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права», на що позивач відповів, що на даний час у нього немає можливості зв`язатися з адвокатом, тому просить забезпечити йому участь адвоката та відкласти розгляд справи. Відповідач відхилила клопотання позивача посилаючись на те, що він має право скористатися послугами адвоката, але вона не зобов`язана забезпечувати його участь (запис №1);

- позивачу роз`яснено порядок та строк оскарження постанови, надано її для ознайомлення та підпису про її отримання, однак отримати її позивач відмовився (запис №2).

Також відповідачами доведено належними та допустимими доказами, що поліцейською Чорногуз М.В. під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови виконано вимоги ст.268 КУпАП та враховано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачені ст.280 КУпАП, а доводи позивача є необґрунтованими та фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Судом також установлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000797 був включений у перелік засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі №437 від 05.04.2012 року.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Бойчук М.Л. до відзиву на позов надано сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року №UА-МІ/1-2903-2012, виданий 29.08.2012 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17472 від 27.11.2019 року, виданого ДП «Укрметртестстандарт», згідно якого лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС000797 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Свідоцтво чинне до 27.11.2020 року.

Тобто представником відповідача доведено законність його використання відповідачем ОСОБА_2 під час фіксації швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача ОСОБА_1 .

За встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що постанова серії ЕАМ №3401427 від 08.11.2020 року, винесена поліцейською ОСОБА_2 у спосіб, передбачений нормами КУпАП та ЗУ «Про Національну поліцію», з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підстав для визнання її протиправною та скасування немає.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов ОСОБА_1 , про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є безпідставним та задоволенню не підлягає.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Постанову поліцейської 1-го батальйону 2 роти УПП в Чернівецькій області Чорногуз Марії Вікторівни серії ЕАМ №3401427 від 08.11.2020 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень - залишити без змін.

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейської 1-го батальйону 2 роти УПП в Чернівецькій області Чорногуз Марії Вікторівни, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 Розділу VШ Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 .

Відповідач - поліцейський 1-го батальйону 2 роти УПП в Чернівецькій області Чорногуз Марія Вікторівна, юридична адреса: м. Чернівці, вул. Заводська, 22.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, юридична адреса: м. Чернівці, вул. Заводська, 22.

Суддя І. В. Пилип`юк