Справа № 300/2474/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. справа №300/2474/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо ненарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати та зобов`язання здійснити розрахунок та виплатити вказану компенсацію у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року по справі №809/935/18.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії на підставі судового рішення, яке з вини відповідача фактично виконане лише у серпні 2020 року та відповідно до перерахунку на підставі постанови КМУ №103. Оскільки відповідач відмовився нарахувати та виплатити вказану компенсацію, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Просила суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що підстав для виплати компенсації немає, оскільки на виконання судового рішення перерахунок пенсії позивача проведено у повному обсязі. Зазначила, що оскільки кошти для виплати заборгованості з Державного бюджету пенсійному органу не надійшли, вини пенсійного органу у невиплаті заборгованості немає.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року у справі №809/935/18, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2018 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2016 по 24.02.2018 на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області №3367/108/05/8-17 від 27.12.2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На виконання вказаного рішення суду пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача та відповідно до розрахунків від 08.10.2018 року на доплату пенсії за рішенням суду відповідачем визначено суми, які необхідно доплати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в розмірі 114 960,96 грн., та за період з 01.01.2018 року по 01.03.2018 року в розмірі 8 895,79 грн.

Окрім цього відповідно до розрахунку від 12.04.2018 року на доплату пенсії згідно постанови КМУ №103 відповідачем визначено суму, яку необхідно доплати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в розмірі 45 558,42 грн.

Судом встановлено, що заборгованість, яка виникла згідно перерахунку за вищевказаним рішенням суду за період з 01.01.2018 року по 01.03.2018 року в розмірі 8 895,79 грн., виплачено позивачу 29.10.2018 року, а заборгованість в розмірі 114 960,96 грн., сплачено 11.08.2020 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з карткового рахунку позивача.

Заборгованість за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в розмірі 45 558,42 грн., виплачено позивачу частково в розмірі 28 473,99 грн.

31.09.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходу відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 04.09.2020 відмовило позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходу, у зв`язку з тим, що строки виплати частини пенсії не порушені.

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною та такою, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду з метою захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналіз наведених нормативних актів дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статті 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений цей платіж і коли, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-518а14, від 11.07.2017 у справі №21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, від 08.08.2019 у справі №638/19990/16-а.

Оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року у справі №809/935/18, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Висновки аналогічного характеру викладені в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №814/1428/18.

Так заборгованість за рішенням суду в розмірі 8 895,79 грн., за період з 01.01.2018 року по 01.03.2018 року виплачена позивачу 29.10.2018 року, а заборгованість в розмірі 114 960,96 грн., сплачено 11.08.2020 року.

Заборгованість за постановою КМУ №103 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в розмірі 45 558,42 грн., станом на вересень 2020 року виплачена позивачу частково в розмірі 28 473,99 грн., та продовжується виплачуватися щомісячно в розмірі 1898,27 грн.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до переконання, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати частини пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати» є протиправною, відтак, з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати частини пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати», яка нарахована на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року у справі №809/935/18 та відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованих частин пенсії.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати звіт про виконання рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В переліку способів захисту порушеного права, наведених у частині 1 статті 5 КАС України, відсутній такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення, а тому вказане не може розглядатися судом як позовна вимога.

З урахуванням положень частини 1 статті 382 КАС України, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи зазначене, а також те, що позивач не надав суду доказів ймовірного уникнення чи зволікання відповідачем у відновленні порушеного права позивача, на даному етапі розгляду та вирішенні справи, суд не вбачає підстав для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду в даній справі.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області підлягає стягненню сплачений, згідно квитанції АТ«Ощадбанк» від 22.09.2020, судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати частини пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати частини пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати», яка нарахована на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 року у справі №809/935/18 та відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованих частин пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.