Справа № 440/7777/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2021-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7777/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та стягнення одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2020 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (надалі також - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо несвоєчасної виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на користь ОСОБА_1 та відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності ОСОБА_1 ;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі втрати працездатності у розмірі 630 600 грн;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 26124,9 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 27 січня 2021 року вирішено роз`єднати поєднані в одне провадження позовні вимоги у справі №440/7777/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та стягнення компенсації за час затримки розрахунку шляхом виділення у самостійне провадження позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо несвоєчасної виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на користь ОСОБА_1 , а також стягнення з Головного управління Національної поліції України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 26124,9 грн.

Відтак, в межах провадження у даній справі підлягають розгляду вимоги про визнання протиправними відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності ОСОБА_1 , а також про стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі втрати працездатності у розмірі 630 600 грн.

Такі позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу з пункту 3 частини 1 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки позивачем надано належні документи на підтвердження визначення йому інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманого під час виконання ним службових обов`язків. На переконання позивача, отримана ним травма, внаслідок якої встановлено інвалідність ІІ групи отримана саме під час виконання службових обов`язків, відтак стягненню з відповідача підлягає саме одноразова грошова допомога у разі втрати працездатності у розмірі 630 600 грн.

У відзиві представник відповідача проти задоволення вимог заперечив, звернув увагу суду на те, що отримана позивачем травма виникла під час гри у волейбол, а тому обставини події суперечать кваліфікації нещасного випадку, оскільки відповідно до пункту 3.11 наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 "Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань, аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України", комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок стався унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни, а "особиста необережність" є недотриманням мір безпечної життєдіяльності /а.с. 67-71/.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З 26 жовтня 1995 року по 06 листопада 2015 року позивач перебував на службі в МВС України, а з листопада 2015 року по 30 червня 2020 року проходив службу в Національній поліції.

24 січня 2002 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого інспектора групи комплектування відділу по роботі з особовим складом Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області, виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи в приміщенні спортивної зали Кременчуцького МУ, на зайняттях з фізичної підготовки, під час гри у волейбол, отримав від когось з гравців удар в область лівого коліна, після чого на деякий час втратив свідомість, на лікарняному перебував до 28.02.2002 з діагнозом «розрив зв`язок лівого колінного суглобу».

05 квітня 2017 року Комісією ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області складено акт розслідування нещасного випадку форми Н-5*, що стався 24 січня 2002 року близько 11 год. 0 хв. /а.с. 38-41/.

Цього ж дня начальником ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області затверджено акт № 2 про нещасний випадок /а.с. 34-37/.

За висновками зазначених актів, подія, яка трапилася із ОСОБА_1 , є нещасним випадком при виконанні службових обов`язків відповідно до пункту 2.1 Порядку № 1346.

22 червня 2020 року позивача було оглянуто військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області», де відповідно до свідоцтва про хворобу від 22 червня 2020 року № 147/с йому встановлено діагноз, що пов`язаний з проходженням служби в поліції /а.с. 24-25/.

Згідно витягу з наказу № 271 о/с від 30.06.2020 звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) підполковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_2), заступника начальника Кременчуцького відділу поліції, 30 червня 2020 року /а.с. 26/.

21.09.2020 МСЕК видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 095130, згідно якої ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безтерміново, з зазначенням причини інвалідності «травма пов`язана з виконанням службових обов`язків» /а.с. 22-23/.

21 вересня 2020 року позивачем подано заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності /а.с. зв. 72/.

Листом від 14.12.2020 № 29/М-31/Оп відповідачем повідомлено, що матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги були сформовані відповідно Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно наказу МВС України від 11.01.2016 № 4 (у редакції наказу МВС України від 21.09.2017 року № 788 та наказу МВС України від 05.04.2019 № 249) та 14.12.2020 розглянуті комісією ГУНП в Полтавській області на підставі пп.3 п.1 ст. 97 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (зі змінами). На виконання п. 1 розділу III Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, зазначеного вище, службою державного нагляду за охороною праці опрацьовані надані ОСОБА_1 матеріали розслідування нещасного випадку, щодо відповідності їх вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 (далі - Порядок), та повідомлено, що акти розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 24.01.2002, оформлені з порушенням вимог вказаного Порядку, а саме обставини події протирічать кваліфікації нещасного випадку. Усі документи на призначення вказаної допомоги мають бути достовірними та відповідати вимогам законодавства. Ураховуючи вищевикладене, комісією ГУНП в Полтавській області прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги /а.с. 82/.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з вимогами визнати протиправною відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності ОСОБА_1 , а також стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі втрати працездатності у розмірі 630 600 грн.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховує приписи Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (надалі, також - Закон №580-VIII), Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України №4 від 11.01.2016 (надалі, також - Порядок №4) та інших законів і підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 3 частини 1, частини 2 статті 97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до абз. б) пункту 3 частини 1 статті 99 Закону №580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплатувизначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3 інвалідності ІI групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Вичерпний і остаточний перелік підстав, за яких виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, наведено у статті 101 Закону №580-VIII, а саме - якщо інвалідність є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

На виконання вказаних вище законодавчих приписів наказом Міністерства внутрішніх справ України затверджено Порядок №4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Підпунктом 2 пункту 4 розділу І Порядку, аналогічно, як і Законом №580-VIII встановлено, що ОГД у разі інвалідності поліцейського призначається у випадку встановлення настання такої інвалідності внаслідок травми, захворювання отриманого під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини 1 статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №4, поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України «Про міліцію».

Основні завдання та повноваження міліції визначено статями 2 та 10 Закону України «Про міліцію» у редакції, чинній на момент отримання позивачем травми, тобто у редакції станом на 2002 рік.

Так, до основних завдань міліції віднесено:

забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів;

запобігання правопорушенням та їх припинення;

охорона і забезпечення громадського порядку;

виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили;

забезпечення безпеки дорожнього руху;

захист власності від злочинних посягань;

виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень;

участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов`язків.

Міліція відповідно до своїх завдань зобов`язана:

1) забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок;

2) виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством;

3) приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення;

4) здійснювати досудову підготовку матеріалів за протокольною формою, провадити дізнання у межах, визначених кримінально-процесуальним законодавством;

5) припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах по них;

6) виявляти причини й умови, що сприяють вчиненню правопорушень, вживати в межах своєї компетенції заходів до їх усунення; брати участь у правовому вихованні населення;

7) проводити профілактичну роботу серед осіб, схильних до вчинення злочинів, здійснювати адміністративний нагляд за особами, щодо яких воно встановлено, а також контроль за засудженими до кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі;

8) виконувати в межах своєї компетенції кримінальні покарання та адміністративні стягнення;

9) розшукувати осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства і суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, передбачених законодавством;

10) проводити криміналістичні дослідження за матеріалами оперативно-розшукової діяльності, забезпечувати у встановленому порядку участь спеціалістів криміналістичної служби у слідчих діях;

11) виконувати прийняті в установленому законом порядку і в межах своєї компетенції рішення прокурора, слідчого, суду;

12) забезпечувати в межах своєї компетенції безпеку дорожнього руху, додержання законів, правил і нормативів у цій сфері, здійснювати реєстрацію та облік автомототранспортних засобів, приймати іспити на право керування транспортними засобами і видавати відповідні документи; запобігати забрудненню повітря, водойм транспортними засобами та сільськогосподарською технікою; здійснювати контроль за утриманням у належному технічному стані та чистоті доріг, вулиць, майданів;

13) давати відповідно до законодавства дозвіл на придбання, зберігання, носіння і перевезення зброї, боєприпасів, вибухових речовин та матеріалів, інших предметів і речовин, щодо зберігання і використання яких встановлено спеціальні правила, а також на відкриття об`єктів, де вони використовуються, контролювати додержання зазначених правил та функціонування цих об`єктів;

14) контролювати додержання громадянами та службовими особами встановлених законодавством правил паспортної системи, в`їзду, виїзду, перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію іноземних громадян та осіб без громадянства;

15) повідомляти відповідним державним органам і громадським об`єднанням про аварії, пожежі, катастрофи, стихійне лихо та інші надзвичайні події, вживати невідкладних заходів для ліквідації їх наслідків, врятування людей і подання їм допомоги, охорони майна, що залишилось без нагляду;

16) брати участь у проведенні карантинних заходів під час епідемій та епізоотій;

17) сприяти забезпеченню відповідно до законодавства режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації в разі їх оголошення на всій території України або в окремій місцевості;

18) охороняти на договірних засадах майно громадян, колективне і державне майно, а також майно іноземних держав, міжнародних організацій, іноземних юридичних осіб та громадян, осіб без громадянства;

19) забезпечувати збереження знайдених, вилучених у затриманих і заарештованих осіб і зданих у міліцію документів, речей, цінностей та іншого майна, вживати заходів до повернення їх законним власникам. Міліція несе відповідальність за збереження зданих цінностей і майна;

20) охороняти, конвоювати та тримати затриманих і взятих під варту осіб;

21) у встановленому порядку виявляти і повідомляти закладам охорони здоров`я про осіб, які становлять групу ризику захворювання на СНІД, і здійснювати за поданням закладу охорони здоров`я з санкції прокурора привід цих осіб, а також інфікованих вірусом імунодефіциту людини, хворих на венеричні захворювання, хронічний алкоголізм і наркоманів, які вводять наркотичні засоби шляхом ін`єкцій, для обов`язкового обстеження і лікування;

22) здійснювати привід до відповідних державних органів або установ згідно з чинним законодавством та з санкції прокурора громадян, які ухиляються від призову на військову службу;

23) подавати у межах наданих прав допомогу народним депутатам, представникам державних органів і громадських об`єднань у здійсненні їх законної діяльності, якщо їм чиниться протидія або загрожує небезпека з боку правопорушників;

24) подавати у межах наявних можливостей невідкладну, у тому числі медичну, допомогу особам, які потерпіли від правопорушень і нещасних випадків, перебувають у безпорадному або небезпечному для життя і здоров`я стані, а також неповнолітнім, які залишились без опікування;

25) забезпечувати у порядку, встановленому законодавством України, безпеку осіб, взятих під захист, у разі надходження від них заяви, звернення керівника відповідного державного органу чи отримання оперативної та іншої інформації про загрозу їх життю, здоров`ю, житлу чи майну;

26) забезпечувати виконання загальнообов`язкових рішень місцевих Рад народних депутатів, прийнятих ними в межах своєї компетенції, з питань охорони громадського порядку і правил торгівлі у невстановлених місцях, правил утримання тварин у домашніх умовах, а також контролювати утримання в належній чистоті територій дворів і прибудинкових територій у містах та інших населених пунктах;

27) забезпечувати громадський порядок під час проведення масових заходів комерційного характеру на кошти організацій або осіб, які їх проводять.

Вказані положення узгоджуються також і з приписами статей 2 та 23 Закону України "Про Національну поліцію", якими визначено основні завдання та повноваження Національної поліції.

Зі змісту наведених правових положень вбачається, що єдиною підставою для виплати особі ОГД на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" є встановлення факту отримання особою травми, що призвела до інвалідності саме під час виконання нею службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, конкретний та вичерпний перелік яких встановлено статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію" та статтею 10 Закону України "Про міліцію".

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що оскільки проведення спортивних занять, зокрема, гри у волейбол, під час якої позивача травмовано, не передбачено вищенаведеними статтями Законів, та безпосередньо не пов`язано із забезпеченням охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, правових підстав для призначення і виплати ОСОБА_1 . ОГД на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" немає.

Разом з цим, суд зазначає, що положення Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 застосовуються з метою надання необхідної методичної допомоги керівникам органів та підрозділів системи МВС України, врегулювання питань щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих в системі МВС України. Натомість, спеціальним нормативно-правовим актом, затвердженим наказом МВС України, який врегульовує питання виплати ОГД поліцейським є Порядок №4, а тому, застосування положень Порядку №1346 під час вирішення питання наявності підстав для призначення позивачу грошової допомоги є помилковим.

Варто звернути увагу позивача й на те, що згідно приписів Порядку №4, ВЛК відповідають за перевірку матеріалів виключно на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України. Тому, медичні довідки наявні в матеріалах справи не можуть трактуватися документами, які підтверджують зв`язок нещасного випадку із виконанням позивачем службових обов`язків чи проходження служби в органах внутрішніх справ.

Окремо суд наголошує, що за результатами розгляду заяви (рапорту) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності відповідачем складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги від 14.12.2020, яким встановлено відсутність підстав для виплати такої допомоги на підставі підпункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (в графі "Нарахована одноразова допомога, грн" зазначено 00,00).

Доказів оскарження чи скасування такого висновку суду не надано.

Підсумовуючи все вищезазначене, на переконання суду, дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 630600 грн на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", є обґрунтованими, вчиненими на підставі та у межах наданих повноважень, а також, з дотриманням принципу пропорційності, справедливої рівноваги і балансу між завданою позивачу шкодою та розміром соціальної виплати, гарантованої державою, з огляду на отриману позивачем травму під час гри у волейбол, що не пов`язано з виконанням службових обов`язків, спрямованих на здійснення завдань та повноважень поліції чи міліції. Твердження та висновки позивача у позові протиправності дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області не доводять, натомість, позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає безпідставними та, як наслідок, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630) про визнання дій протиправними та стягнення одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський