Справа № 320/4514/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року справа №320/4514/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області та Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київський області та Міністерства внутрішніх справ України, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Київській області в особі Голови ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Київській області у поданні до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлену листом від 24.12.2019 №29/Ф-831;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ в Київській області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 16.09.2005 йому було встановлено ІІ групу інвалідності, а 20.06.2019 - І групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач звернувся до Головного управління МВС України в Київській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, за результатами розгляду якої відповідач відмовив у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги з підстав спливу більше двох років після первинного огляду МСЕК.

Позивач вважає відмову Головного управління МВС України у Київській області протиправною, оскільки відповідач в силу вимог чинного законодавства зобов`язаний лише скласти висновок щодо виплати грошової допомоги та передати його до Міністерства внутрішніх справ України, у той час як розгляд документів по суті здійснюється виключно Міністерством.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, заперечуючи проти позовних вимог, зазначило, що в силу вимог чинного законодавства виплата особі одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку працездатності здійснюється лише за умови, якщо такі зміни мали місце протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або степеня втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідач зазначив, що позивачу 16.12.2005 було встановлено ІІ інвалідності з причин захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а 20.06.2019 встановлено І групу інвалідності.

Відповідач вважає, що оскільки між переоглядами МСЕК та зміною групи інвалідності ОСОБА_1 минуло більше 13 років, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, а тому Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київський області правомірно відмовило позивачу у її виплаті.

Міністерство внутрішніх справ України правом на надання відзиву не скористалось.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Славутицьким МВГУ МВС України в Київській області 07.07.2001 (а.с.16-18).

Відповідно до довідки Головного управління МВС України в Київській області від 19.12.2019 №96аз/109/12 позивач у період з 07.08.1986 по 01.07.1997 проходив службу в органах внутрішніх справ .

Наказом Головного управління МВС України в Київській області від 19.07.1997 №71 о/с капітана міліції ОСОБА_1 , слідчого слідчого відділення Броварського районного відділу Головного управління МВС України в Київській області відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 "Б" (через хворобу) з 01.07.1997 (а.с.21).

11.01.2006 Київською обласною державною адміністрацією було видано позивачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_2 з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС НОМЕР_3 (а.с.32).

Відповідно до витягу з акта огляду у МСЕК до довідки сер. КИО-І №150910 від 23.05.2005 позивачу з 23.05.2005 було встановлено ІІ групу інвалідності, причини інвалідності: загальне захворювання (а.с.22).

28.11.2005 постановою Військово-лікарської комісії Відділу охорони здоров`я ГУ МВС України в Київській області №453/зв встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане з виконанням службових обов`язків з ЛНА на ЧАЕС; пов`язане з проходженням служби в ОВС (а.с.23-24).

Згідно з витягом з акта огляду МСЕК до довідки сер. КИО-І №249956 від 16.12.2005 позивачу з 01.12.2005 встановлено ІІ групу інвалідності довічно, причина інвалідності: захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.28).

Згідно довідки про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії КИО-І №249956 від 16.12.2005 позивачу визначено 80% втрати професійної працездатності з причин захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.26-27).

З матеріалів справи вбачається, що НАСК "ОРАНТА" 20.09.2006 за державним обов`язковим особистим страхуванням працівників органів внутрішніх справ було виплачено ОСОБА_1 страхову суму у розмірі 27648,00 грн. у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що підтверджується довідкою №3741 від 21.11.2019 (а.с.36).

Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області №02-16/1526 від 16.07.2019, позивачу 25.12.2013 було виплачено одноразову компенсацію як учаснику бойових дій у розмірі 14655,60 грн. на виконання постанови Славутицького міського суду Київської області від 15.07.2009 у справі №2-а-207/09/1023 (а.с.37).

Згідно з випискою з акта огляду МСЕК до довідки серії АВ №1043982 від 20.06.2019 та довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №1042982 від 20.06.2019 позивачу з 20.06.2019 довічно встановлено І групу інвалідності, причини: захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.29-30).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0006470 від 20.06.2019 позивачу з 20.06.2019 довічно визначено 100% втрати професійної працездатності з причин захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.31).

20.08.2019 Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області видано позивачу посвідчення ветерана війни як особа з інвалідність І групи (а.с.33).

Судом встановлено, що позивач звернувся до ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області із заявою (рапортом), у якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ОСОБА_1 . І групи інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Вказана заява була зареєстрована 02.12.2019 за №Ф-591лк (а.с.15).

Головне управління МВС України в Київській області за результатами розгляду заяви позивача листом від 24.12.2019 №29/Ф.831 відмовило ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду I групи з посиланням на те, що між переоглядами МСЕК інвалідності позивача пройшло більше 2 років, що суперечить вимогам пункту Порядку (а.с.14).

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ "Про міліцію" (Закон №565, в редакції яка була чинна на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) у разі каліцтва, заподіяного працівникові міліції при виконанні службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніш як через 3 місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце у

період проходження служби, йому виплачується одноразова допомога в розмірі від трирічного до п`ятирічного грошового утримання (залежно від ступеня втрати працездатності) і призначається пенсія по інвалідності.

Згідно з частиною шостою статті 23 Закону №565, в редакції від 12.03.2015 у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

07 листопада 2015 року втратив чинність Закон № 565-ХІІ та набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIІI (далі - Закон №580)

Пунктом15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Отже, передбачені в Законі №565 гарантії соціального та правового захисту для працівників міліції продовжують поширювати свою дію на працівників міліції та реалізуються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Тому, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №565, і в тому числі після повторного огляду коли, згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії встановлено вищу групу інвалідності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи;

Пунктом 4 Порядку №850 передбачено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно з пунктом 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до пункту 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку №850).

Згідно з пунктами 10-11 Порядку №850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління МВС України в Київській області за результатами розгляду заяви (рапорту) позивача листом від 24.12.2019 №29/Ф.831 відмовило ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду I групи з посиланням на те, що між переоглядами МСЕК інвалідності позивача пройшло більше 2 років, що суперечить вимогам пункту Порядку.

Проте, суд наголошує на тому, що зміст наведених вище норм свідчить, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, отримавши від позивача заяву про виплату грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності з відповідними доданими до неї документами, зобов`язане скласти та подати до Міністерства внутрішніх справ України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначених в пунктах 6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги.

При цьому, вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для виплати грошової допомоги уповноважено МВС, а тому надання ГУ МВС України в Київській області спірної відмови свідчить про перевищення останнім визначених законодавцем повноважень.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 11.12.2019 у справі №822/2690/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86274880) та від 19.02.2020 у справі №822/909/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСП - 87712058).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, правовий висновок, викладений у вищевказаній постанові, підлягає обов`язковому врахуванню у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо подання до Міністерства внутрішніх справ України висновку про виплату грошової допомоги ОСОБА_1 , яка оформлена листом від 24.12.2019 №29/Ф.831.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом,адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржувані дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язуваного характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області направити до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 для вирішення питання щодо призначення грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Як вбачається з вищенаведених положень Порядку №850, Міністерство внутрішніх справ у місячний строк після надходження до нього документів позивача та за результатами їх розгляду приймає рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги, та у подальшому надсилає таке рішення разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Суд зазначає, що оскільки Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області не направляло до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 разом із пакетом поданих позивачем документів, то у Міністерства внутрішніх справ України не виникло обов`язку щодо розгляду такого висновку по суті.

А тому, суд вважає, що вимога позивача про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути висновок щодо виплати грошової допомоги позивачу є передчасною та не підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо подання до Міністерства внутрішніх справ України висновку про виплату грошової допомоги ОСОБА_1 , яка оформлена листом від 24.12.2019 №29/Ф.831.

3. Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області направити до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.