Справа № 520/14920/2020
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 р. № 520/14920/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кухар М.Д., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслани Олександрівни (майдан Павлівський, буд. 4, м. Харків, 61003), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслани Олександрівни про відмову у скасуванні державної реєстрації прав №54805301 від 27.10.2020 року;

- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслану Олександрівну розглянути заяву ОСОБА_1 № 42180415 від 27.10.2020 року, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101, номер запису про право власності ОСОБА_2 №21031897, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування доводів заявленого позову зазначає, що він звернувся із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради та 27.10.2020 року державним реєстратором було прийнято рішення №54805301 про відмову у скасуванні вищезазначеного запису про право власності.

Підставою подання позовної заяви, на думку позивача, є невідповідність рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслану Олександрівну діючому законодавству та Конституції України щодо проведення державної реєстрації права власності.

Позивач вважає рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслани Олександрівни, яким відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 42180415 від 27.10.2020 року, таким, що прийнято необґрунтовано, через що підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що державним реєстратором у передбаченому законом порядку була розглянута заява № 42180415 щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_3 . Для скасування вищевказаного запису заявником, як підставу скасування подано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 по справі № 638/15915/17, ухвалу Апеляційного суду Харківської області по справі № 22-ц-19662/2010 від 19.08.2010, рішення Київського районного суду м. Харкова по справі № 640/11855/17, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2012 по справі № 6-45146 та рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Харкові ради № 100-8 від 03.06.2008.

Зазначає, що в процедурі розгляду заяви проведено консолідовані пошуки та встановлено, що в Державному реєстрі речових прав наявна актуальна інформація про зареєстроване право власності № 21031997 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 на 1/2 частину за ОСОБА_2 . Підстава виникнення права власності зазначена: рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Харкові ради № 100-8 від 03.06.2008 та технічний паспорт від 15.10.2009 року. А тому вважає вимоги заявленого позову безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Позивач надав відповідь на відзив в контексті помилковості доводів відповідача, зазначивши, що Державний реєстратор фактично погодився з одним із аргументів позивача, що технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, а є лише технічними характеристиками об`єкту нерухомого майна. Позивач наголошував також на тому, що технічний паспорт виконаний на ім`я позивача ( ОСОБА_1 ), та він взагалі не має жодного відношення до ОСОБА_2 , отже ця обставина не може слугувати тією підставою для відмови у скасуванні запису № 21031897 про право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач просив суд для правильного вирішення справи, повної та всебічної оцінки усіх доводів позивача, витребувати у державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслани Олександрівни належним чином завірену копію технічного паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_3 , який внесено як підставу виникнення права власності ОСОБА_2 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року судом витребувані від Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслани Олександрівни у термін до 21.01.2021 завірену належним чином копію технічного паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_3 , який внесено, як підставу виникнення права власності ОСОБА_2 , на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_3 (запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 21031897).

На виконання вимог ухвали суду від заступника директора Департаменту з питань реєстрації надійшов лист № 158/0/50-21 від 15.01.2021 р., яким повідомлено про те, що копія технічного паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_3 , на зберігання до відділу архівної роботи Департаменту реєстрації Харківської міської ради не надходила.

До листа надано завірену електронну копію технічного паспорту, де власником зазначено ОСОБА_4 .

Відповідачем 16.01.2021 року направлені заперечення на відповідь на відзив, у яких державний реєстратор підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

27.10.2020 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_1 було подано заяву за реєстраційним № 42180415 про скасування запису Державного реєстру прав, а саме запису про право власності №21031897.

Заявником, як на підставу скасування подано рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.01.2019 по справі № 638/15915/17, ухвалу Апеляційного суду Харківської області по справі № 22-ц-19662/2010 від 19.08.2010, рішення Київського районного суду м. Харкова по справі № 640/11855/17, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2012 по справі № 6-45146 та рішення виконавчого комітету Київської районної у місті Харкові ради № 100-8 від 03.06.2008.

Державним реєстратором у передбаченому законом порядку була розглянута заява №42180415 та того ж дня 27.10.2020 року було прийнято рішення №54805301 про відмову у скасуванні вищезазначеного запису про право власності.

Позивач в адміністративному позові зазначає, що посилання державного реєстратора на технічний паспорт, як на підставу виникнення права власності у ОСОБА_2 є хибним, оскільки технічний паспорт не віднесений до переліку документів передбачених ч. 1 ст. 27 Закону та взагалі не є правовстановлюючим документом

Вважаючи Рішення державного реєстратору противоправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням вимог законодавства, ОСОБА_4 звернувся з даним позовом до суду.

Як встановлено з матеріалів справи підставою для прийняття вказаного рішення державним реєстратором на нерухоме майно визначено, що документи заявника, відомості державного реєстру речових прав на нерухоме майно проведення державної реєстрації скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 101, номер запису 21031897 на підставі наданих документів неможливо. (а.с. 40)

По суті спірних правовідносин судом в ході розгляду справи встановлено наступне.

Як вбачається зі змісту рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року по справі № 638/15915/17, скасовано підставу реєстрації права власності ОСОБА_2 .

Зазначеним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова скасоване положення п.2 рішення виконавчого комітету Київської у м. Харкові ради №100-8 від 03.06.2008 року «Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_3 » в частині зобов`язання ОСОБА_2 звернутись до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» з питань про оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_3 (а.с. 41-46).

Крім цього, позивачем до поданої заяви надавались державному реєстратору рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2010 року по справі 2-1212/10/15, яке ухвалами апеляційної та касаційної інстанцій, залишено без змін, яким встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Судом в ході розгляду справи також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2019 року по справі № 640/11855/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнане за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 47-48).

Суд зазначає, що приписами ч. 4 статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правовідносини, з приводу яких подано позов врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.2 Закону України, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За вимогами частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом: 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення це - звих прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими травами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього право набувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав:

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі:

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав:

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Таким чином, рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

У статті 26 Закону № 1952-IV зазначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як зазначалось, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року по справі № 638/15915/17 скасовано підставу реєстрації права власності ОСОБА_2 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2010 року по справі 2-1212/10/15, яке набрало законної сили, встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2019 року по справі №640/11855/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнане за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

З копії рішення державного реєстратора, яким ОСОБА_4 відмовлено у проведенні реєстрації прав та їх обтяжень від 27.10.2020 року № 54805301, вбачається, що у якості підстави реєстратор посилається на технічний паспорт, як на підставу виникнення права власності у ОСОБА_2 , що на думку відповідача, унеможливлюють проведення державної реєстрації скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 101, номер запису 21031897 на підставі наданих документів.

Стосовно вказаних підстав державного реєстратора щодо відмови у проведенні державної реєстрації скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101, номер запису про право власності ОСОБА_2 №21031897, суд зазначає, що відповідно до вищенаведених рішень судів, а саме: рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року по справі №638/15915/17 , яким скасовано підставу реєстрації права власності ОСОБА_2 ; рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2010 року по справі 2-1212/10/15, яке набрало законної сили, встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та також рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2019 року по справі №640/11855/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, яким визнане за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 - на даний час відсутні підстави, на підставі яких за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_3 , про що зроблено запис №21031897

За таких обставин є підстави вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення державним реєстратором прав на нерухоме майно не досліджено в повному обсязі підстави та обставини, з яким Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає підстави для державної реєстрації права власності та інших речових прав.

З огляду на що судом робиться висновок, що державний реєстратор діяла не у спосіб та не в межах повноважень, передбачених Конституцією та чинним законодавством.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Відтак, суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслани Олександрівни про відмову у скасуванні державної реєстрації прав №54805301 від 27.10.2020 року є таким, що прийнято державним реєстратором протиправно.

Для належного способу захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслану Олександрівну повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №42180415 від 27.10.2020 року, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101, номер запису про право власності ОСОБА_2 №21031897, з урахуванням висновків суду по справі.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог повністю.

У свою чергу, відповідач належним чином не виконав обов`язку щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на вказане суді дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслани Олександрівни (майдан Павлівський, буд. 4, м. Харків, 61003), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслани Олександрівни про відмову у скасуванні державної реєстрації прав №54805301 від 27.10.2020 року.

Зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслану Олександрівну повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 42180415 від 27.10.2020 року, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101, номер запису про право власності ОСОБА_2 №21031897, з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ткаченко Руслани Олександрівни (майдан Павлівський, буд. 4, м. Харків, 61003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 25 січня 2021 року.

Суддя Кухар М.Д.