Справа № 420/13107/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМГРОУП» (Авдєєва-Чорноморського, 2-Б, м. Одеса, 650016) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Гайдара, 21, корпус А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування карток відмови та рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМГРОУП» (далі - ТОВ «ЕКСІМГРОУП») звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить: визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500220/2020/00014 від 19.08.2020 року та №UA500220/2020/00016 від 20.08.2020 року; визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Держмитслужби №UA500220/2020/000006/2 від 19.08.2020 року та №UA500220/2020/000008/2 від 20.08.2020 року.

Позивач зазначив, що ним (покупець) укладений з ТОВ ПП ЭРА (Російська Федерація) (Постачальник) договір (контракт) від 17.03.2020 №68-20/Ук, згідно якого Постачальник зобов`язується протягом строку дії контракту постачати окремими партіями меблі Товар, у додатково визначені Сторонами строки, а Покупець зобов`язується оплачувати та приймати Товар згідно наданим рахункам або специфікаціям. Найменування, асортимент, кількість Товару, строк, місце, спосіб (базис) поставки, строк оплати Товару погоджуються сторонами щодо кожної партії Товару у Специфікації. Умови договору та форма специфікації визначають ціну товару в доларах США.

Уповноваженою особою ТОВ «ЕКСІМГРОУП» для митного оформлення вантажу було подано до митного органу митну декларацію №UА500220/2020/002351 від 19.08.2020 року, в якій митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору. Для підтвердження вказаних у декларації відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з МКУ.

19.08.2020 року отримано повідомлення від митниці, в якому зазначено, що подані декларантом документи, які підтверджують митну вартість товарів містять розбіжності, а саме: згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.03.2020 №68-20/Ук вартість тари та упаковки включена у ціну проте, у поданих до митного оформлення документах (інвойсі, специфікації, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Враховуючи зазначене та спрацювання АСАУР форм контролю щодо можливого заниження митної вартості товару, наявність розбіжностей та поданих документах; посилаючись на частину 3 статті 53 МКУ митниця запропонувала протягом 10 календарних днів надати (за наявності) наступні документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом додатково було подано до митниці оборотно-сальдову відомість по рахунку 632 за 01.06.2020-18.08.2020р та відповідний лист із роз`ясненнями щодо визначення вартості тари.

Проте митним органом 19.08.2020 року за №UА500220/2020/000006/2 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та зазначено, що декларантом запитувані митним органом додаткові документи були надані не в повному обсязі. А також, не надана інформація щодо вартості тари та упаковки щодо включеня/невключення у ціну товару.

Відтак, Рішенням №UА500220/2020/000006/2 про коригування митної вартості товару, визначено митну вартість імпортованого позивачем товару №1/1 (код товару ), №2/1 (код товару ) та оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА500220/2020/00014.

В рішенні про коригування митної вартості товару, зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування митним органом було проведено аналіз баз даних АСМО та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є Проте 28.05.2020 року відповідачем ухвалені оскаржувані рішення.

Зазначеним Рішенням митну вартість товару 1/1 (код товару ), №2/1 (код товару ) скориговано на підставі відомостей з Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄІАС), внаслідок чого митна вартість збільшилась.

З метою здійснення митного оформлення товару та випуску товарів у вільний обіг, позивачем подано митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості.

Проте, митним органом 20.08.2020 року направлено нове повідомлення, в якому зазначено, що подані декларантом документи, які підтверджують митну вартість товарів містять розбіжності, а саме: у банківському документі, що стосується товару; від 05.08.2020 року №б/н зазначена сума передплати 5843, 73 дол. США, а в рахунку-проформі №220 від 31.07.2020 року сума 6739, 45 дол. США.

Позивач звернув увагу на те, що вказані документи були подані митному органу 19.08.2020 року та жодних зауважень з боку митниці декларанту не повідомлялось, тобто при першому наданні вказаних доказів визначення митної вартості у митниці не виникло жодних сумнівів у формуванні ціни товару, а при повторному наданні митниці того ж пакету документів із урахуванням коригування митної вартості у митного органу з`явились підозри на розбіжність у митній вартості.

Митним органом 20.08.2020 року за №UА500220/2020/000008/2 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та зазначено, що декларантом запитувані митним органом додаткові документи не надані, визначено митну вартість імпортованого позивачем товару №4/1 (код товару ) в розмірі 6027,05 доларів США (заявлена вартість декларантом 3540,21 доларів США), оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА 500220/2020/00016.

З метою здійснення митного оформлення товару та випуску товарів у вільний обіг, позивачем подано митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості.

Позивач вказує на те, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), оскільки позивачем до декларацій митної вартості були додані документи, що підтверджують митну вартість товарів. Натомість всі зауваження контролюючого органу не свідчать про неповноту чи про недостовірність відомостей щодо митної вартості імпортованих товарів, що вказані в поданих документах, а тому відмова у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та рішення про коригування митної вартості товарів прийняті відповідачем всупереч вимог Митного кодексу України та підлягають скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.4,5 ст. 58 МКУ.

Відповідно до пп. в п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов' язаних з пакуванням.

Позивач вказує на те, що згідно договору від 17.03.2020 №68-20/Ук вартість тари та упаковки включена у ціну Товару тобто, позивач зазначає, що наведені вище висновки митного органу є помилковими, оскільки, обов`язок пакування і маркування лежить на постачальнику. Витрати з пакування товару покладаються на постачальника. Зазначені витрати входять до ціни товару та додатковому відшкодуванню зі сторони покупця не підлягають. З урахуванням викладеного, на думку позивача, відповідач протиправно та поза межами своєї компетенції встановив наявність розбіжностей у поданих документах декларантом контролюючому органу разом з митною декларацією, у оформленні якої відповідачем було відмовлено.

Крім того, визначення митної вартості контролюючим органом із застосуванням резервного методу є необґрунтованим.

Оскаржувані рішення не містять: обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. Відповідачем не зазначено митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки. Формальне зазначення в спірному рішенні ціни без проведення ґрунтовного порівняння вказаних характеристик товарів в розрізі співставлення їх митної вартості, вказують на необґрунтованість такого рішення.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем відзиву на позов не надано.

Справу розглянуто у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ТОВ «ЕКСІМГРОУП» зареєстроване 18.03.2016 року, номер запису 0057624.

В ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності 01.04.2019 року позивачем (покупець) укладений з ТОВ ПП ЭРА (Російська Федерація) (Постачальник) договір (контракт) від 17.03.2020 №68-20/Ук, відповідно до якого Постачальник зобов`язується протягом строку дії контракту постачати окремими партіями меблі Товар, у додатково визначені Сторонами строки, а Покупець зобов`язується оплачувати та приймати Товар згідно наданим рахункам або специфікаціям. Найменування, асортимент, кількість Товару, строк, місце, спосіб (базис) поставки, строк оплати Товару погоджуються сторонами щодо кожної партії Товару у Специфікації. Умови договору та форма специфікації визначають ціну товару в доларах США.

11.08.2020 року сторонами договору підписана Специфікація №2 на поставку партії товару на умовах FСА.

Відповідно до зазначеного договору та Специфікації в Україну прибула партія товару.

Позивач 19.08.2020 року здійснив декларування зазначеного товару, який ввезений в Україну за митну декларацію №UА500220/2020/002351, в якій митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору. Для підтвердження вказаних у декларації відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з МКУ.

Проте відповідачем прийняте рішення про корегування митної вартості товарів №UA500220/2020/000006/2 від 19.08.2020 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №UA500220/2020/00014 від 19.08.2020 року.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 19.08.2020 року зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності та недоліки, а саме:

1) у специфікації №2 від 11.08.2020р. до контракту від 17.03.2020 №68-20/Ук відсутній підпис та печатка покупця;

2) згідно п.3.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.03.2020 №68-20/Ук вартість тари та упаковки включена у ціну проте, у поданих до митного оформлення документах (інвойсі, специфікації, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

В рішенні вказано, що з огляду на викладене, а також спрацювання автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) з метою перевірки числових значень складових митної вартості товарів, митницею позивачу направлено вимогу про надання (за наявності) протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткових документів, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

19.08.2020 року електронним повідомленням декларантом надіслано лист з наданням виписки з бухгалтерської документації, а також повідомленням про помилкове твердження щодо необхідності визначення вартості тари, оскільки в договорі зазначено, що вартість тари (упаковки) входить в ціну товару.

Одеська митниця приймаючи Рішення про коригування митної вартості товарів визначила їх митну вартість резервним методом, із застосуванням рівня митної вартості оформлених товарів, митне оформлення яких вже здійснено, у максимально наближений до часу ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшим по товару №1: - за МД від 04.06.2020 року №UA102120/2020/800052 становить 4,01дол США (ніж заявлено декларантом 2,28дол США), МД від 02.07.2020 року, №UA102120/2020/300059 становить 4,01дол США (ніж заявлено декларантом 2,28дол США), для товару №2: МД від 29.05.2020 року №UA500220/2020/01287 становить 4,01дол США (ніж заявлено декларантом 2,103дол США), МД від 27.07.2020 року №UA102120/2020/80085 становить 4,01дол США (ніж заявлено декларантом 2,103дол США).

Позивачу, як декларанту роз`яснено, що у разі незгоди з вказаним рішенням права на його оскарження, а також права на випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Позивач подав нову декларацію з визначенням митної вартості товару митним органом з метою випуску товарів у вільний обіг.

Проте позивачу направлено друге нове повідомлення про наявність розбіжностей також по товару №4 (код товару ), якій зазначений у первинній декларації та були надані всі документи, які перевірені митним органом без зауважень, та у зв`язку також з спрацювання АСАУР зазначено, що розбіжності у тому, що у банківському документі від 05.08.2020 року сума передоплати - 5843,73 дол США, а в пов`язаному з ним рахунком-проформою №220 від 31.07.2020 року сума 6739,45 дол США.

Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500220/2020/000008/2 від 20.08.2020 року та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500220/2020/00016 від 20.08.2020 року.

Позивач, вважаючи протиправними вказані рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткових документів лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500220/2020/000006/2 від 19.08.2020 року зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей підтверджуючих числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проте жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності або в них наявні ознаки підробки відповідачем не надано. Розбіжність це відсутність однаковості у документах щодо митної вартості товару.

В той же час в договорі, декларації, Інвойсі, які є основними документами, жодних розбіжностей саме у вартості товару не міститься.

Такий недолік поданих документів, які відсутність печатки та підпису покупця на у специфікації №2 від 11.08.2020р до контракту від 17.03.2020 №68-20/Ук відсутній підпис та печатка покупця усунутий позивачем, але вказаний недолік не свідчить про наявність розбіжностей у вартості товару.

Суд вважає неправомірною позицію відповідача зазначену в оскаржуваному рішенні №UA500220/2020/000006/2 від 19.08.2020 року щодо іншого недоліку, якій на думку митного орану свідчить про розбіжність у вартості товару та не дає йому упевненості у правильності визначення митної вартості товару, а саме: згідно п.3.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.03.2020 №68-20/Ук вартість тари та упаковки включена у ціну проте, у поданих до митного оформлення документах (інвойсі, специфікації, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Про помилковість тверджень митного органу щодо вартості упаковки позивач повідомив відповідача, а тому вважав безпідставною вимогу митного органу надати висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, що зазначені в оскаржуваному рішенні №UA500220/2020/000006/2 від 19.08.2020 року підстави для його прийняття, як розбіжності в документах, які не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, є неспроможними.

Позивач, незважаючи на те, що був не згодний з рішенням про корегування митної вартості товару, подав нову декларацію з метою сплати фінансових гарантій та випуску товару. Проте митний орган фактично повторно перевірив первинну митну декларацію, та вдруге направив позивачу повідомлення про надання додаткових документів, вже про товар під №4, вимагаючи надати розрахунок ціни (калькуляцію).

Суд вважає, що таки дії митного органу не відповідають вимогам Конституції та законодавства, що суб`єкт владних повноважень повинен діяти та приймати рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення чітко регламентований МКУ. Здійснення митного контролю на підставі та у спосіб, якій застосований відповідачем щодо митного оформлення товару позивачем не відповідає вимогам закону, оскілки не передбачає можливості перевірки митної декларації після вже здійсненої перевірки, прийняття рішення про корегування митної вартості та подання декларантом декларації з урахуванням рішення митного органу.

Дії відповідача по даній справі не відповідають вимогам принципу правової визначеності, що зокрема для позивача означає дотримання суб`єктом владних повноважень процедури митного оформлення товару. Вимоги принципу правової визначеності мають на меті забезпечення адаптації поведінки особи до нормативних умов правової дійсності, впевненості у своєму правовому становищі та захист її від свавільного втручання з боку держави.

В оскаржуваному позивачем другому рішенні про коригування митної вартості товарів Одеської митниці Держмитслужби №UA500220/2020/000008/2 від 20.08.2020 року зазначено, що у позивача були витребувані розрахунок ціни (калькуляцію) щодо товару №4, митна вартість якого можу бути занижена. Підставою для такої вимоги зазначено, що у банківському документі від 05.08.2020 року зазначена сума передоплати 5843,73 дол США, а в пов`язаному з ним рахунку-проформі №220 від 31.07.2020 року сума 6739,45 дол США.

Проте суд вважає таки твердження митного органу безпідставними, оскільки позивач декларував та сплачував митні платежі не тільки за товар за позицією №4. В самому рішенні №UA500220/2020/000008/2 від 20.08.2020 року визначений товар позиції №4 (дивани кількості 7 штук) та їх ціна 3506,100 дол США та митна вартість розрахована декларантом 3540,210 дол США. Тобто митна вартість товару позивачем визначена за 7 диванів трьох моделей 3540,210 дол США. У рахунку-проформі №220 від 31.07.2020 року (само поняття проформи-рахунку означає попередній рахунок, тобто визначає вартість товару, якій має намір придбати покупець) наявний перелік також іншого товару, якій не зазначений у позиції №4 декларації.

У рахунку проформі №220 від 31.07.2020 року зазначена ціна диванів. З урахуванням зазначеної ціни кожного, загальна ціна 7 диванів за позицією №4 складає 3212,98 дол. США. Таким чином, митна вартість вказаного товару не занижена.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

Водночас приписи МКУ зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 року по справі №140/804/19, від 11.06.2020 року по справі №815/5464/16, від 30.04.2020 року по справі №820/231/16, від 31.03.2020 року, від 19.03.2020 року по справі №808/4127/15

МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

Згідно з оскаржуваним рішенням про корегування митної вартості товару єдиною підставою для корегування митної вартості товару слугувала інформація з електронної бази даних АСАУР щодо митного оформлення схожих товарів з вищим рівнем митної вартості. При цьому відповідач посилається в рішенні на інші МД не зазначаючи особливостей щодо товару, виробника, умов поставки.

Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне застосувати правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування(якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Такі докази не містяться і в матеріалах даної справи №420/5153/20.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав відзив на позов.

Відповідно до ст. 72, 73, 75, 76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що Верховним Судом у постанові від 18.02.2020 року по справі №320/3053/19 сформований правовий висновок, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача права оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити Товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою.

Позивач при зверненні до суду по даній справі сплатив судовий збір у сумі 6306,00грн. Ціна позову складає 59772,35грн.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 2102,00 грн.

Що стосується переплати судового збору він підлягає поверненню позивачу у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,12,13, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМГРОУП» (Авдєєва-Чорноморського, 2-Б, м. Одеса, 650016, ) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип,21-а, м. Одеса, 65078 ) про визнання протиправними та скасування карток відмови та рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про корегування митної вартості товарів №UA500220/2020/000006/2 від 19.08.2020 року, №UA500220/2020/000008/2 від 20.08.2020 року; картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500220/2020/00014 від 19.08.2020 року, №UA500220/2020/00016 від 20.08.2020 року.

Стягнути з Одеської Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМГРОУП» судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.