Справа № 336/4238/20
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/4238/20
Пр. № 2-а/336/14/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 29 липня 2020 року інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Шульгою Д.В., за ознаками правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування вимог в заяві зазначила, що оскаржувана постанова містить висновки про те, що о 17 годині 05 хвилин 29 липня 2020 року позивач, керуючи транспортним засобом на 289 кілометрі автодороги М18 в м. Запоріжжі, порушила вимоги горизонтальної розмітки, перетнувши її, чим порушила вимоги п. п. 1.1, 8.5.1 «Правил дорожнього руху».

Вважає, що висновок інспектора про вчинення нею правопорушення не ґрунтується на її фактичній причетності до порушення правил безпеки руху та не підкріплений жодними фактичними даними, які в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення. Інспектором порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки він не продемонстрував відеозапис самого порушення. Так як подія правопорушення та винуватість особи є недоведеними, це означає доведення невинуватості особи в силу презумпції невинуватості, гарантованої Основним законом України, міжнародним та національним законодавством. Поліцейським, що безпідставно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, було порушено і процедуру розгляду справи, так як не було повідомлено про початок розгляду, не роз`яснено права, що передбачені законодавством для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; не враховано вимоги ст. 33 КУпАП; обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність; в порушення вимог закону справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу.

У зв`язку з викладеним накладення на неї стягнення є незаконним, наслідком чого має стати скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач до суду не з`явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у її відсутність, а також про задоволення позову, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України не є перешкодою для вирішення справи без участі позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився; надав суду письмовий відзив, який містить заяву про судовий розгляд у його відсутність.

Вказані обставини згідно із ч. 3 ст. 194 КАС зумовили проведення судового розгляду у письмовому провадженні.

З письмового відзиву відповідача випливає, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою управління патрульної поліції було дотримано порядок накладення адміністративних стягнень у зв`язку із вчиненням позивачем адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Під час зупинки транспорту під керуванням позивача поліцейський назвався та запропонував надати документи про право управління транспортними засобами. Позивачеві було роз`яснено її права у відповідності до Основного Закону України та законодавства про адміністративні правопорушення, роз`яснено право заявляти клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи, про отримання професійної правничої допомоги, а також право мати перекладача. Постанова винесена у зв`язку з фактично вчиненим позивачем порушенням правил безпеки дорожнього руху, застосована санкція відповідає встановленому законодавством виду та розміру покарання. Право уповноважених осіб патрульної поліції розглядати справи на місці зупинки транспортних засобів прямо витікає із змісту ч. 4 ст. 258 КУпАП, тому поліцейський діяв цілком правомірно.

У зв`язку з викладеним відповідач просить про залишення позову без задоволення.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 29 липня 2020 року інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Шульгою Д.В. відносно позивача винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за ознаками порушення вимог розмітки проїзної частини.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 122 КУпАП, за ознаками якої складений протокол, передбачений, зокрема, такий склад адміністративного правопорушення, як порушення вимог розмітки проїзної частини.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До процесуальних джерел доказів у відповідності до ст. 251 КУпАП відносяться матеріали відеофіксації правопорушення.

З наданого суду відеозапису процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності випливає, що позивачем допущено порушення вимог горизонтальної розмітки, що полягає в її перетинанні, проти чого не заперечувала і ОСОБА_1 під час розгляду справи.

Таким чином, суд може констатувати наявність матеріальних передумов для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, які фактично вчинені нею як учасником дорожнього руху.

У зв`язку з викладеним суд відкидає твердження позивача про її непричетність до порушення, враховуючи документальне підтвердження противного належними та допустимими доказами, піддавати сумніву які у суду немає підстав.

Такі твердження позивача, що наповнені суто декларативним змістом, зумовлені обраною позивачем позицією захисту від пред`явленого обвинувачення.

Вирішуючи позов, суд вважає, що позивач не довів ґрунтовність своїх тверджень, а заява про те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність свого рішення не позбавляє інших учасників правовідносин доводити ґрунтовність своїх вимог.

Відтворення відеозапису притягнення позивача до адміністративної відповідальності, крім того, демонструє бездоганне виконання посадовою особою поліції вимог наведеної статті 280 КУпАП та статті 7 КУпАП, якою внормовано засаду законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, відповідно до якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справ розпочався з роз`яснення прав, що передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі права на захист, а також роз`яснення права на відкладення розгляду справи, залучення до участі в справі перекладача.

Між тим позивач недвозначно заявила про відсутність будь-яких клопотань.

Суд не погоджується з твердженнями позову про те, що справу неправомірно розглянуто на місці зупинки автомобіля, оскільки в силу ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, як випливає із змісту ч. 3 ст. 258 КУпАП.

Якщо ж під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа хоча й зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, проте винятком з цього правила є випадки притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до яких (випадків) відноситься і притягнення до відповідальності позивача.

У зв`язку з викладеним суд знаходить цілком правомірними дії поліцейського в цій частині.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що означає наявність такої передумови для захисту права, як його порушення суб`єктом владних повноважень.

Хоча в силу ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень тягар доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладений на відповідача, проте однією з засад адміністративного судочинства є змагальність сторін, що означає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення.

Наголошуючи на тому, що інспектор не довів винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, вона не лише не надає доказів того, що цей висновок інспектора є хибним, а взагалі не зазначає, чи були нею дотримані вимоги законодавства про дорожній рух в цій частині.

Проте той факт, що процесуальним опонентом позивача є суб`єкт владних повноважень, не звільняє сторону від доказування в розумінні ст. 78 КАС України.

Суд не вбачає ознак порушення права в доводах позивача про недотримання відповідачем процедури притягнення до відповідальності, а самі доводи знаходить такими, що наповнені лише формальним змістом, що не дає підстав для їхнього використання при ухваленні рішення на користь вимог позову.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З відеозапису розгляду справ про адміністративні правопорушення слідує, що під час винесення постанови ОСОБА_1 клопоталася про застосування щодо неї усного зауваження.

При розв`язанні позовних вимог, суд у відповідності до наведеної статті вважає за можливе врахувати, що порушення правил безпеки руху, яке не є тяжким, позивач припустилася не навмисно, суспільно небезпечних наслідків від цього не настало.

У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що порушення, хоча формально і містить ознаки складу правопорушення, проте є малозначним, так як не посягає ні на чиї охоронювані законом права та інтереси.

Бере до уваги суд і відсутність фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в минулому.

Враховуючи, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є не покарання, а запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі законності та поваги до суспільних цінностей, суддя доходить висновку, що співмірним тяжкості вчиненого діяння заходом впливу буде оголошення позивачу усного зауваження та знаходить за можливе звільнити особу від накладеного на неї стягнення.

За змістом ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладені обставини, задовольняючи позов частково, суд знаходить всі підстави для зміни постанови в частині покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафу, вважаючи за доцільне обмежитися усними зауваженнями у зв`язку із малозначністю вчиненого.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 121 ч. 6, 22, 258, 288 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Змінити постанову від 29.07.2020 року, яка винесена за ознаками правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КупАП, відносно ОСОБА_1 .

Викласти постанову в частині накладення стягнення у такій редакції:

«Звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива