Справа № 460/6182/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/6182/20 пров. № А/857/13952/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року (головуючий суддя: Комшелюк Т.О., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

встановив:

ОСОБА_1 , 21.08.2020 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті позивачу відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 28923,97 грн, які були виплачені у грудні 2019 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу згідно з Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з серпня 2014 року по грудень 2019 року на суму пенсії 28923,97 грн.

Обґрунтовує позов тим, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку із порушенням термінів виплати, має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії на підставі постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року в справі № 572/4588/14-а, яка набрала законної сили 02 грудня 2014 року, оскільки з вини відповідача вказане судове рішення фактично виконане лише у грудні 2019 року. В липні 2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з серпня 2014 року по грудень 2019 року, на суму пенсії 28923,97 грн. Однак, відповідач відмовився нарахувати та виплатити вказану компенсацію.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно з постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року в справі № 572/4588/14-а.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з лютого 2015 року по листопад 2019 року на суму пенсії 28923,97 грн.

В задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання нарахувати та виплатити, компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з серпня 2014 року по січень 2015 року та грудень 2019 року - відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивачка та оскаржила в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нове про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу згідно з Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з серпня 2014 року по листопад 2019 року на суму пенсії 28923,97 грн.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що виплата компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії не з дня призначення пенсії, на підставі відповідних норм пенсійного законодавства, а лише за період з дня нарахування відповідачем пенсії після набрання судовим рішенням законної по дату виплати позивачу такої пенсії, призводить до часткового, а не повного захисту її права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позов суд апеляційної інстанції виходив з того, що, оскільки постанова Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року в справі № 572/4588/14-а набрала законної сили 02 грудня 2014 року, а фактичну виплату пенсії в сумі 28923,97 грн здійснено у грудні 2019 року, то компенсація за період затримки її виплати підлягає виплаті з наступного місяця після місяця, коли пенсія мала бути нарахована та виплачена, тобто з лютого 2015 року по листопад 2019 року, а не з серпня 2014 року по грудень 2019 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року в справі № 572/4588/14-а, яка набрала законної сили 02 грудня 2014 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/41052180), частково задоволено позов ОСОБА_1 , зокрема: визнано противоправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 визначених статтями 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, що обчислюються з врахуванням встановленого прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, а також підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, за період з 12 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначені статтями 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсію для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, що обчислюються з врахуванням встановленого прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, а також підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, за період з 12 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно, з урахуванням проведених виплат; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2014 року по справі № 572/4588/14-а (https://reyestr.court.gov.ua/Review/41052180), виправлено описку, допущену судом в постанові від 24 жовтня 2014 року, та виклавдено абзац третій резолютивної частини постанови суду в такій редакції: «Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначені статтями 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсію для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, що обчислюються з врахуванням встановленого прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, а також підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонерові, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, за період з 12 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно з урахуванням проведених виплат».

На виконання вказаних вище судових рішень, відповідачем здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачеві та нараховано кошти в сумі 28923,97 грн, що підтверджується протоколом від 27 березня 2015 року.

Фактичну виплату перерахованої пенсії здійснено у грудні 2019 року, що підтверджується роздруківкою історії по карковому рахунку у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» позивача за період з 1 червня по 31 грудня 2019 року.

Позивач 21 липня 2020 року звернулася до відповідача із заявою щодо проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року в справі № 572/4588/14-а.

Листом від 04 серпня 2020 року за № 6958-6968/М-02/8-1700/20 відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для виплати компенсації. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії;

- соціальні виплати;

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення);

- та інші.

Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Пунктом 4 Порядку № 159 передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Крім цього, виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року в справі № 572/4588/14-а, яка набрала законної сили 02 грудня 2014 року, з урахуванням ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2014 року по справі № 572/4588/14-а про виправлення описки, зобов`язано пенсійний орган провести перерахунок пенсії позивача.

На виконання постанови суду, відповідачем здійснено нарахування та відповідний перерахунок пенсії позивачці в сумі 28923,97 грн, що підтверджується протоколом від 27 березня 2015 року (а. с. 27).

Фактичну виплату перерахованої пенсії здійснено 12 грудня 2019 року, що підтверджується роздруківкою історії по картковому рахунку позивачки у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» за період з 1 червня по 31 грудня 2019 року (а. с. 14) та довідкою виданою Управлінням з питань виплати пенсій ГУПФУ у Рівненській області № 639/04-02-16 від 09.09.2020 (а. с. 14).

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року в справі № 572/4588/14-а, яка набрала законної сили, тобто з вини суб`єкта владних повноважень, що призначає і виплачує пенсію, а тому позивачка має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Щодо доводів апелянта про те, що пенсійний орган має нарахувати та виплатити позивачці компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з серпня 2014 року по листопад 2019 року, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.09.2019 у справі № 522/2370/17.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені, а тому помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів з моменту здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року в справі № 572/4588/14-а, тобто з лютого 2015 року.

У свою чергу, на думку суду апеляційної інстанції, право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, виникло з 12.03.2014, тобто з моменту коли зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці (постанова Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року в справі № 572/4588/14-а, яка набрала законної сили 02.12.2014).

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в позовній заяві позивачка просила суд зобов`язати пенсійний орган нарахувати та виплатити їй компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з серпня 2014 року по грудень 2019 року, а в апеляційній скарзі просила нарахувати та виплатити таку компенсацію по листопад 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, в силу вимог ч. 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити позивачці компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 12.03.2014, оскільки такі вимоги позивачкою не заявлялися в позовній заяві.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене та ч. ч. 1, 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку за необхідне змінити оскаржене рішення суду першої інстанції в частині періоду за який Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід зобов`язати нарахувати та виплатити позивачці компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Таким чином, оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року в справі № 572/4588/14-а, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а тому позивачка (з урахування вимог позовної заяви) має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, з серпня 2014 по листопад 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 317 КАС України).

Частиною ч. 4 ст. 317 КАС України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 460/6182/20 змінити, абзац четвертий резолютивної частини виключити, а абзац третій викласти в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно з Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з серпня 2014 року по листопад 2019 року на суму пенсії 28923 грн 97 коп.

У решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 460/6182/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш