Справа № 640/6567/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6567/19 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» звернулося з позовом до суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 05.04.2019 № за порушення вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у розмірі 535 171,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки помилка в номері касового апарату не призвела до несплати податків підприємством до бюджету за використання ліцензії, а невірно зазначений заводський номер єдиного встановленого в місті роздрібної торгівлі (АЗС позивача) електронного контрольно-касового апарату не причинило негативних наслідків для держави та бюджету в цілому.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначив, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що помилка в номері касового апарату не призвела до недонаповнення бюджету обов`язковими платежами за використання ліцензії і, фактично будь-яких негативних наслідків (для держави) не настало.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, відповідач у відзиві просить замінити Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби правонаступником - Офіс великих платників податків Державної податкової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» реорганізовано Офіс великих платників податків ДФС шляхом його приєднання до Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Наведене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача Офіс великих платників податків ДФС його правонаступником Офісом великих платників податків ДПС та після такої заміни усі дії, вчинені в адміністративному процесі до її вступу, обов`язкові для Офісу великих платників податків ДПС в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для Офісу великих платників податків ДФС.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС була проведена фактична перевірка Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» з питань дотримання норм законодавства регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документу, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами фактичної перевірки з 20.02.2019 по 01.03.2019, складено акт №0004/28/10/РРО/30603572 від 04.03.2019.

Проведеною перевіркою дотримання позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями через реєстратор розрахункових операцій, який не зазначений у ліцензії, а саме: в періоді з 01.02.2017 по 01.03.2019 ПІІ «Амік України» здійснювало роздрібну торгівлю алкогольними напоями на АЗС магазином за адресою: м. Харків, вул. Нетіченська Набережна, 12, через реєстратор розрахункових операцій типу ND 797.01, заводський НТ 00000635, фіскальний , зареєстрований 13.01.2016, який не зазначений у ліцензіях на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №86, №67, №56. Загальна вартість алкогольних напоїв, реалізованих в роздріб через зазначений РРО з 01.02.2017 по 01.03.2019 склала 267 585,80 грн, чим порушено вимоги ст.15 Закону №481.

На підставі акту перевірки Офісом великих платників ДФС було винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 05.04.2019 № на суму штрафних санкцій 535 171,60 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, повивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що роздрібна торгівля алкогольними виробами здійснюється виключно через реєстратор розрахункових операцій, зазначений у ліцензії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Контролюючі органи у силу приписів пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин).

За приписами статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно з абзацом 7 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Частиною першою статті 16 Закону № 481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За приписами статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі

У разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії (за винятком змін, пов`язаних з реорганізацією суб`єкта господарювання), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб`єкта господарювання протягом трьох робочих днів видає суб`єкту господарювання ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Відповідно до п. 3, 11, 14 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

14) вводити в експлуатацію, проводити технічне обслуговування без порушення раніше здійсненого належним чином опломбування реєстратора розрахункових операцій, ремонтувати реєстратори розрахункових операцій через центри сервісного обслуговування в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 15 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Таким чином, програмування РРО суб`єкт господарювання здійснює самостійно (через відповідного фахівця) або через центри сервісного обслуговування РРО, а контролюючий орган (в даному випадку, в особі Офісу ВПП ДПС), як суб`єкт правовідносин у сфері застосування РРО наділений повноваженнями контролю за дотримання касової дисципліни.

Відповідно до ст. 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Під час проведення фактичної перевірки позивача було встановлено, що у період з 01.02.2017 по 01.03.2019 підприємством здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями через РРО не зазначений у ліцензії, чим порушено ст.15 Закону від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і збігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Факт проведення операцій з продажу алкогольних напоїв через ЕККА не зазначений у ліцензії, не заперечується позивачем та підтверджується додатками до позовної заяви.

Водночас, обґрунтування вимог позовної заяви фактично зводиться до посилань на недосконалість законодавчого врегулювання процедури внесення змін у додаток до ліцензії.

При цьому, позивачем зареєстровано ЕККА у ГУ ДФС у Харківській області типу ND 797.01, заводський НТ 00000635, фіскальний , зареєстрований 13.01.2016, який не зазначений у ліцензіях на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №86, №67, №56.

При цьому, у період з 01.02.2017 по 01.03.2019 позивачем не було вчинено будь-яких дій, спрямованих на внесення відповідних змін до ліцензії (додаток є невід`ємною частиною ліцензії, разом вони складають один цілісний документ).

Суд першої інстанції вірно вказав, що факт реєстрації нового ЕККА жодним чином не вказує на намір суб`єкта господарювання використовувати даний ЕККА під час реалізації підакцизних товарів.

При цьому, нормами чинного законодавства не встановлено обов`язку органу ДПС вносити до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями суб`єкта господарювання всі зареєстровані ним реєстратори розрахункових операцій.

Враховуючи зміст статті 15 Закону України № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними виробами здійснюється виключно через реєстратор розрахункових операцій, зазначений у ліцензії.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що свідомий продаж алкогольних напоїв через РРО, що не включений до ліцензії, враховуючи, що позивачем не вчинено необхідних дій для уникнення порушення норм чинного законодавства стосовно даних правовідносин, тому податкове повідомлення-рішення від 05.04.2019 №, видане Офісом великих платників податків ДПС, винесене у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, тобто, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта, що помилка в номері касового апарату не призвела до недонаповнення бюджету обов`язковими платежами за використання ліцензії і не спричинила настання негативних наслідків для держави, оскільки дані твердження не спростовують порушення з боку позивача приписів Закону України № 481/95-ВР.

При цьому, розмір штрафних санкцій розраховано у відповідності до приписів чинного законодавства, правомірність визначення якого позивачем не спростована.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 21.01.2021.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна