Справа № 640/15720/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Бужак Н.П.

Парінова А.Б.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової служби України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Державна податкова служба України звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладення штрафу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРОЇЦА» повернуто.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Державна податкова служба України, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом процесуального права.

11 січня 2021 року Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунено недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2020 року залишено позовну заяву без руху.

У вищевказаній ухвалі суду судом першої інстанції зазначено, що з матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивачем визначено: ТОВ "ТРОЇЦА", відповідачем: Державна податкова служба України, третя особа: Головне управління ДФС у м. Києві, тоді, як вимоги пред`явлено до Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.06.2020 р. ВП №61828163 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., у зв`язку з чим, на переконання суду першої інстанції, відсутня можливість встановлення належних сторін у справі.

Колегія суддів зазначає, що хоча позивачем у адміністративному позові зазначено ТОВ "ТРОЇЦА", однак, вказаний адміністративний позов підписано представником Державної податкової служби України - Лягерою Аллою Олегівною та на підтвердження повноважень надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Державна податкова служба України, .

Також, згідно змісту позовної заяви, Державна податкова служба України вважає протиправною та просить скасувати постанову Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.06.2020 року ВП №61828163 про накладення на штрафу на Державну фіскальну службу України у розмірі 5 100,00 грн.

Таким чином, вищевказане свідчить, що позивачем у даній справі є Державна податкова служба України.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2020 року про залишення позовної заяви без руху було надіслано судом першої інстанції лише на адресу ТОВ "ТРОЇЦА", що вказує на необізнаність Державної податкової служби України (позивача у справі) про винесення вказаної ухвали суду.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що Державна податкова служба України була позбавлена можливості виконати вимоги ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, а тому, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2020 року про повернення позовної заяви була винесена передчасно.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також, з норм міжнародного права, повернення позовної заяви унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 320, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2020 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Бужак Н.П.

Парінов А.Б.

Повний текст постанови виготовлено 20.01.2021 р.