Справа № 336/2751/20
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/2751/20
Пр. № 2-а/336/8/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Літенка Іллі Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 25 травня 2020 року інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Літенком І.І. за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП.

В обґрунтування вимог в заяві зазначив, що оскаржувана постанова містить висновки про те, що о 04 годині 35 хвилин 25 травня 2020 року позивач на транспортному засобі біля будинку № 157 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі при зміні напрямку руху не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, порушивши вимоги п. 9.2.6 «Правил дорожнього руху».

Вважає, що висновок інспектора не ґрунтується на фактичному вчиненні ним правопорушення, оскільки в зазначений в постанові час він хоча й знаходився в салоні належного йому автомобіля «Lanos», державний номер НОМЕР_1 , проте він не керував вказаним транспортним засобом, а перебував там в якості пасажира, а керував автомобілем на його прохання його приятель ОСОБА_2 , так як позивач та інший пасажир ОСОБА_3 протягом вечора вживали алкогольні напої. Близько 04-00 години водій ОСОБА_2 привіз позивача та його супутника на стоянку для автомобілів біля будинку № 155 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, а сам направився додому, тоді як позивач і його співрозмовник продовжували спілкування в салоні автомобіля. Двигун автомобіля був вимкненим, а ключі відсутні у замку запалювання. Через невеликий проміжок часу до автомобіля підійшли співробітники поліції та пред`явили позивачу претензії щодо порушення ним правил безпеки руху, при цьому спочатку звинуватили у перевищенні швидкості руху, а потім - в порушенні попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, за ознаками якого і винесли постанову на місці перебування автомобіля, хоча позивач переконував інспекторів в тому, що за кермом знаходилася інша особа, яка може особисто підтвердити цей факт, очевидцем чого був і присутній при винесенні постанови ОСОБА_3 .

Окрім того, що в постанові наявний необґрунтований висновок щодо наявності в його діях складу правопорушення, цей документ винесений з порушеннями законодавства про адміністративні правопорушення. До таких порушень відноситься, зокрема, та обставина, що всупереч вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» не було здійснено фіксування адміністративного правопорушення в автоматичному режимі. Крім того, не були вислухані свідки правопорушення, хоча вони знаходились на місці вирішення справи та виказували готовність дати показання. До порушень, які посягають на процедуру притягнення до адміністративної відповідальності і, як наслідок, виключають цю відповідальність, на думку позивача, відноситься і та обставина, що всупереч вимог закону протокол про адміністративне правопорушення співробітники поліції не складали, а справу розглянули на місці стоянки транспортного засобу.

У зв`язку з викладеним накладення на нього стягнення є незаконним, наслідком чого має стати скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач до суду не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у його відсутність, а також прохання про задоволення позову, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України не є перешкодою для вирішення справи без участі позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився, відзиву на позов, заяви про проведення судового засідання у його відсутність не надав.

Вказані обставини згідно із п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС є підставою для проведення судового розгляду без участі відповідача.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 25 травня 2020 року інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Літенком І.І. відносно позивача винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за ознаками порушення правил користування зовнішніми попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху (а. с. 7).

Фактичні обставини вчинення правопорушення, як випливає із змісту постанови, зводяться до того, що позивач, керуючи транспортним засобом о 04 годині 35 хвилин 25 травня 2020 року біля будинку № 157 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, при зміні напрямку руху не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, порушивши вимоги п. 9.2.6 «Правил дорожнього руху».

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 122 КУпАП, за ознаками якої складений протокол, передбачений, зокрема, такий склад адміністративного правопорушення, як порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

З наведеного складу порушення правил безпеки руху випливає, що суб`єктом цього правопорушення може бути лише водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом.

Між тим судом встановлено, під час вчинення описаних в постанові дій позивач не перебував за кермом автомобіля.

Означені обставини встановлені постановою суду від 04.08.2020 року, яка набрала законної сили, в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, і ці обставини враховує суд при розв`язанні адміністративного позову.

У зв`язку з викладеним суд констатує відсутність одного з елементів складу правопорушення, лише сукупність яких може зумовити притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: суб`єкта правопорушення.

Означена обставина виключає притягнення особи до відповідальності за частиною статті законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої винесено постанову.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 7 КУпАП внормовано засаду законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, відповідно до якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом учасників справи, а згідно із ст. 205 ч. 3 п. 2 КАС України у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За змістом ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а в силу ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень тягар доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладений на відповідача.

Будучі належним чином повідомленим про та доказів в обґрунтування заперечень суду не надав, правомірність свого рішення не довів, розпорядившись своїм правом на власний розсуд, тому суд, не вбачаючи у оскаржуваній постанові доказів вчинення позивачем правопорушення, за ознаками якого він притягнутий до адміністративної відповідальності, знаходить всі підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч. 1 ст. 245 КАС України).

Оскільки оскаржуване адміністративне стягнення накладене на позивача у відсутність його винних дій як учасника дорожнього руху, суд вбачає всі підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб шляхом визнання оскаржуваної постанови протиправною і скасування оскаржуваної постанови.

При цьому суд не погоджується з твердженнями позову про те, що відсутність протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про порушення порядку притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи з того, що статтею 258 КУпАП прямо передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції ч. 2 ст. 258 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, як випливає із змісту ч. 3 ст. 258 КУпАП.

Якщо ж під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа хоча й зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, проте винятком з цього правила є випадки притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до яких (випадків) відноситься і притягнення до відповідальності позивача.

У зв`язку з викладеним суд знаходить цілком правомірними дії поліцейського в цій частині.

Окрім того, неспроможними є твердження позивача про незаконність незастосування засобів відеофіксації правопорушення співробітниками поліції, оскільки згадана позивачем стаття 40 Закону України «Про національну поліцію» ввіряє співробітникам підрозділів поліції право, а не ставить в обов`язок застосовувати автоматичну фото- та відеотехніку задля фіксації адміністративного правопорушення, тому суд вважає, що відеозапис події правопорушення є лише одним з процесуальних джерел, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, що не може підмінювати сукупність інших доказів вчинення караних дій.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 121 ч. 6, 22, 258, 288 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Літенка Іллі Ігоровича задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову від 25.05.2020 року про накладення адміністративного стягнення за ознаками ч. 2 ст. 122 КупАП на ОСОБА_1 , винесену інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Літенком Іллею Ігоровичем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива