Справа № 953/506/21
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 953/506/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" січня 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -
14 січня 2021 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла направлена поштою 13.01.2021 скарга, в якій ОСОБА_1 просить поновити строк на звернення до суду зі скаргою на постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП №527764 від 14.12.2020; вказану постанову скасувати, а справу закрити.
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Кодексом адміністративного судочинства України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які в цьому кодексі встановлені.
Згідно ст. 9 КАС України , суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Однак, звертаючись до суду з вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, позивач викладає вимоги щодо предмета спору в скарзі, а не у позовній заяві.
До то того ж всупереч ст. 160 КАС України «скарга» не містить: ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); офіційної електронної адреса або адреса електронної пошти сторін; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Окрім того, долучена до позовної заяви копія оскаржуваної постанови, за неналежної якості, дослідженню не підлягає.
Також відповідно до ч. 1, 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи. До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Вказані вимоги Закону позивачем не виконані.
Зокрема, позивачем не надана копія клопотання про поновлення строків для відповідача, а також оригінал квитанції про сплату судового збору або ж документ на підтвердження звільнення позивача від його сплати.
В частині 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі та застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до правової позиції у постанові по справі № 543/775/17 від 18.03.2020 Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України в постанові від 13.12.2016 (провадження №21-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. В контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Зокрема вказано, що «з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».
З урахуванням змісту позовних вимог, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 454 грн., на підтвердження чого надати оригінал квитанції.
Окрім того, всупереч положенням ст. 94 КАС України, додані до позовної заяви копії документів підпису позивача із зазначенням дати засвідчення не містять.
Також у клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови, позивач вказує, що отримав її копію лише 26.12.2020, а тому звернувся до суду 12.01.2021. Однак на докази на підтвердження вказаних обставин позивач не посилається, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом, що є порушенням вимог ч. 6 ст. 161 КАС України.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
З урахуванням викладеного, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України і без усунення вказаних недоліків не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому на підставі ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. 160, 161,169 КАС України, суддя -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, - залишити без руху.
Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачеві, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Суддя -