Справа № 826/15782/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 січня 2021 року м. Київ № 826/15782/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління юстиції у Київській області про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної реєстраційної служби України, Головного управління юстиції у Київській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційна служба Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання протиправними та скасування наказів від 12.09.2014 року №53/11, від 18.09.2014 року №934/к, поновлення на посаді начальника реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної реєстраційної служби України від 12.09.2014 року №53/11 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної реєстраційної служби України від 18.09.2014 року №934/к «Про звільнення ОСОБА_1 »

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Стягнуто з Головного управління юстиції у Київській області на корить ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 18.09.2014 року по день поновлення на посаді.

Звернуто до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області та стягнення з Головного управління юстиції у Київській області на корить ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2015 року, скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2014 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13.03.2019 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2014 року залишено в силі.

09 листопада 2020 року Головним управлінням юстиції у Київській області подано до суду заяву, в якій просить роз`яснити постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2014 року в частині стягнення на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу з 18.09.2014 року по день поновлення на посаді та стягнення на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В даному випадку, суд вважає за необхідне вирішити питання про роз`яснення рішення суду від 04.11.2014 року в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву про роз`яснення рішення та матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Порядок роз`яснення судового рішення визначений статтею 254 КАС України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 вищезазначеної статті КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Так, суд приходить до висновку, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без його виправлення.

Разом з тим, відповідно до норм чинного законодавства роз`ясненню підлягають ті судові рішення, які є незрозумілими, містять суперечливі доводи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року у справі №К/800/14105/15, від 30 червня 2015 року у справі №К/9991/63961/11.

При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, однак зі змісту норми слідує, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її тяжко буде виконати, оскільки є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

За загальними нормами права роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Суд зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 02 травня 2019 року у справі №9901/162/19.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його неможливо виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі при його виконанні, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Проте, ознайомившись із заявою Головного управління юстиції у Київській області, суд приходить до висновку, що заявник просить не роз`яснити судове рішення з посиланням на його нечіткість, неясність чи невизначеність, а просить роз`яснити та оцінити належність способу і порядку його виконання, що виходить за межі ст. 254 КАС України.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви Головним управлінням юстиції у Київській області про роз`яснення постанови суду від 04.11.2014 року у цій праві, яка є зрозумілою за змістом і не викликає неоднозначного тлумачення, а тому роз`яснення не потребує.

Керуючись статтями 243, 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Головного управління юстиції у Київській області про роз`яснення постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року у справі №826/15782/14.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда