Справа № 580/3657/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року справа № 580/3657/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправними дії департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, буд.36; ) щодо відмови у видачі будівельного паспорта гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по забудові земельної ділянки АДРЕСА_1 , площею 0,0553 га, кадастровий номер :03:014:0063;

- зобов`язати департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, буд.36; ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 03.09.2019 про видачу будівельного паспорта для будівництва садового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1 , площею 0,0553 га, кадастровий номер :03:014:0063 з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, і прийняти у межах, строк та порядку, визначених чинним законодавством, рішення з урахуванням правової оцінки, наданої Черкаським окружним адміністративним судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.2019 №2456 належить на праві приватної власності земельна ділянка АДРЕСА_1 в садово-городницькому кооперативі «Дружба» на території Черкаської міської ради, площею 0,0553 га, кадастровий номер :03:014:0063 з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва.

На підставі звернення позивача до центру надання адміністративних послуг, листом від 04.08.2020 №01-22/10306 департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради відмовив у видачі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, оскільки наміри забудови не відповідають вимогам містобудівної документації, а саме: плану зонування території м. Черкаси, затвердженої рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 за №2-513, земельна ділянка розташована в перспективній навчальній зоні (Г-2п) та перспективній рекреаційній зоні озеленених територій загального користування, де будівництво садового будинку не передбачено.

Як зазначає позивач, орган місцевого самоврядування приймаючи рішення від 4 грудня 2014 року № 2-513 яким затвердив План зонування території м. Черкаси, не звернув увагу на ті обставини, що дана земельну ділянка вже виділена громадянину, права на неї зареєстровані та їй наданий відповідний статус, вона є приватною власністю, а тому не може бути включена до земель, які знаходяться в перспективній навчальній зоні (Г-2п) та перспективній рекреаційній зоні озеленених територій загального користування.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов просив у його задоволенні відмовити повністю, посилаючись на те, що розроблення будівельного паспорта здійснюється в межах населених пунктів відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до плану зонування території м. Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 № 2-513, земельна ділянка розташована в перспективній навчальній зоні (Г-2п) та перспективній рекреаційній зоні озеленених територій загального користування, де будівництво садибного житлового будинку не передбачено, тому наміри забудови земельної ділянки не відповідають плану зонування території.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.2019 № 2456, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Михайловською А.А., позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка АДРЕСА_1 , площею 0,0553 га, кадастровий номер :03:014:0063 з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва.

Зазначені обставини також підтверджуються даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.11.2019 №188300144. Датою державної реєстрації земельної ділянки вказано 11.11.2019.

У відповідності до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» 28.07.2020 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради з заявою про видачу будівельного паспорта для забудови земельної ділянки по вул. Гетьмана Сагайдачного (Ватутіна) буд. 62 у м. Черкаси.

Листом департамент архітектури, містобудування та інспектування від 04.08.2020 №01-22/10306 повідомив позивача, що відповідно до плану зонування території м. Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 № 2-513, земельна ділянка розташована в перспективній навчальній зоні (Г-2п) та перспективній рекреаційній зоні озеленених територій загального користування, де будівництво садового будинку не передбачено. У зв`язку з невідповідністю намірів забудови містобудівній документації документи для видачі будівельного паспорта повернуто.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України.

За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

В даному випадку, позивач набув у власність земельну ділянку з конкретно визначеним цільовим призначенням: для індивідуального садівництва.

Орган місцевого самоврядування приймаючи рішення від 04 грудня 2014 року № 2-513 яким затвердив План зонування території м. Черкаси, не звернув увагу на ті обставини, що дана земельну ділянка вже виділена громадянину, їй наданий відповідний статус, а право власності на неї зареєстровано виникло вперше у попереднього власника ОСОБА_2 на підставі державного акту від 01.10.2009, а тому не може бути включена до земель, перспективної навчальної зони (Г-2п) та перспективної рекреаційної зони озеленених територій загального користування, де будівництво садового будинку не передбачено.

Посилання відповідача на невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, суд вважає безпідставними так, як на час виготовлення технічної документації із землеустрою та оформлення права власності на земельну ділянку були відсутні будь-які обмеження з приводу виділення спірної ділянки під забудову садового будинку.

Частина 2 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.

Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

З наведених законодавчих норм слідує висновок, що подальша зміна функціонального призначення територій після набуття права на земельну ділянку не впливає на правовий режим її використання, а її забудова може здійснюватись у межах вже існуючого цільового призначення.

За таких обставин, суд вважає, що відмова позивачу у видачі будівельного паспорту є порушенням його конституційного права. Так як звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що складовою захисту права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є принцип правової визначеності.

Розумними очікуваннями особи вважаються легітимні (або законні) і виправдані очікування набути майно або майнове право, які в практиці ЄСПЛ дістають правову охорону як майно. Поняття "законні очікування" (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та "юридичної визначеності" (legal certainty).

Так, згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що визнається в Україні джерелом права (ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), зокрема, рішення у справах "Реквеньї проти Угорщини", "Санді Таймс" проти Сполученого Королівства", "Коккінакіс проти Греції", "Бесарабська Митрополія проти Молдови") однією з вимог, що випливає зі слів "встановлений законом", є вимога передбачуваності: норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає громадянинові змогу керуватися цією нормою у своїх діях.

Характеристика очікувань як легітимних поєднує в собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

У матеріально-правовому сенсі легітимні очікування суб`єктів мають захищатися від непередбачуваних змін законодавства, яким встановлено відповідний правовий режим (власності, інвестиційної діяльності тощо). У процедурному ж сенсі легітимні очікування стосуються однакової та послідовної правозастосовної практики.

З огляду на зазначене, суд переконаний, що у випадку відмови позивачу в забудові його земельної ділянки, має місце порушення права на мирне володіння своїм майном, оскільки позивач позбавляється законних очікувань на забудову земельної ділянки, яка у встановленому законом порядку набута у власність до затвердження рішенням Черкаської міської ради від 04 грудня 2014 року № 2-513 Плану зонування території міста Черкаси.

За ч. 3, 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 826/7631/15.

Враховуючи, що відповідачем відмовлено у видачі будівельного паспорту, з підстав, які визнані судом неправомірними, суд вважає, що для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради розглянути заяву позивача від 28.07.2020 про видачу будівельного паспорта для будівництва садового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1 , площею 0,0553 га, кадастровий номер :03:014:0063 з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, і прийняти у межах, строк та порядку, визначених чинним законодавством, рішення з урахуванням правової оцінки, наданої в судовому рішенні.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, зважаючи, що відповідач не довів правомірність вчинених ним дій, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, буд. 36, ) щодо відмови у видачі будівельного паспорта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по забудові земельної ділянки АДРЕСА_1 , площею 0,0553 га, кадастровий номер :03:014:0063.

Зобов`язати департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2020 про видачу будівельного паспорта для будівництва садового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_1 , площею 0,0553 га, кадастровий номер :03:014:0063 з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, і прийняти у межах, строк та порядку, визначених чинним законодавством, рішення з урахуванням правової оцінки, наданої в судовому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (вул. Б. Вишневецького, 36, м. Черкаси, Черкаська обл., 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1681 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко