Справа № 640/11578/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 січня 2021 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Файдюка В.В.
суддів: Земляної Г.В.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранок» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранок» до Головного управління ДПС в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ранок» (далі-позивач/ТОВ «Ранок») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби в місті Києві (далі - відповідач , ГУ ДПС в місті Києві), в якому просив суд:
- зобов`язати відповідача поновити ТОВ «Ранок» в Єдиному державному реєстрі платників єдиного податку як платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС в місті Києві, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просило скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 17 листопада 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в місті Києві залишив без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року залишив без змін.

16 грудня 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення в справі, в якій він просить присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранок» суму понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 9000 грн., оскільки судом при ухваленні постанови від 17 листопада 2020 року не було вирішено питання в цій частині.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд клопотання без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 17 листопада 2020 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 статті 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З матеріалів справи вбачається, що між Адвокатським бюро «Віталія Гурського» та ТОВ «Ранок» 28 жовтня 2020 року було укладено Договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1 цього Договору, клієнт доручає, а бюро приймає на себе обов`язок надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором у судовій справі №640/11578/20.

Розділом 4 Договору передбачено, що вартість юридичної допомоги, що надається Бюро Клієнту складає: 5000 грн за складання та підготування процесуальних документів під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, 2000 грн за одне судове засідання, 2000 грн за ознайомлення з матерілами справи. Вказана сума є гонораром за надання правової допомоги та поверненню не підлягає.

13 листопада 2020 року керівником АБ «Віталія Гурського» В.С. Гурським складено та підписано детальний опис робіт (наданий послуг), згідно якого ним виконано такі роботи: здійснено правовий аналіз апеляційної скарги, аналіз судової практики з урахуванням положень, викладених в апеляційній скарзі, підготовлено відзив на апеляційну скаргу, сформовано її з додатками (5000 грн); здійснено ознайомлення з матеріалами справи в Шостому апеляційному адміністративному суді (2000 грн); надано правову допомогу у судовому засіданні 17 листопада 2020 року (2000 грн).

АБ «Віталія Гурського» виставлено ТОВ «Ранок» рахунок №28/10/20 від 28 жовтня 2020 року за надання правової допомоги згідно Договору про надання правової допомоги від 28 жовтня 2020 року на суму 9000 грн.

Клієнтом було сплачено вартість послуг за надання правової допомоги Адвокатом, що підтверджується платіжним дорученням № 906 від 28 жовтня 2020 року на суму 9 000 грн.

На підтвердження наданих послуг Адвокатом надано суду копії: Договору про надання правової допомоги від 28 жовтня 2020 року, ордеру б/н від 28 жовтня 2020 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №2999 від 10 грудня 2015 року, детального опису робіт (наданих послуг) від 13 листопада 2020 року, рахунку від 28 жовтня 2020 року, платіжного доручення від 28 жовтня 2020 року.

Також колегія суддів зазначає, що відповідачами під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не заперечувалося щодо відшкодування на користь ТОВ «Ранок» судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року по справі №926/1795/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на певних критеріях, які суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відтак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 907/357/16, від 18 грудня 2018 року у справі № 910/4881/18, від 08 квітня 2019 року у справі № 922/619/18.

Судом проаналізовано зміст наданих позивачем документів щодо підтвердження обґрунтованості заявленого розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та зазначено, що надані позивачем докази свідчать про відповідність заявленої до стягнення суми витрат встановленим ч. 5 статті 134 КАС України критеріям з огляду на складність, об`єм справи, а також суму податку, визначену у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Колегія суддів враховує ціну позову у справі, кількість судових засідань, у яких брав участь адвокат, затрачений час в ході розгляду справи в судовому засіданні, а також враховує інший витрачений адвокатом час під час надання позивачу правничої допомоги і доходить висновку, що вказана сума витрат є співмірною з наданою по справі правничою допомогою.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в місті Києві на користь ТОВ «Ранок» судових витрат у розмірі 9 000,00 грн., понесення позивачем яких підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а їх розмір видається пропорційним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, 325, 329, 382 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранок» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранок» до Головного управління ДПС в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Стягнути з Головного управління ДПС у місті Києві () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранок» () витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев