Справа № 320/4844/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2021 року

м. Київ

справа № 320/4844/19

адміністративне провадження № К/9901/358/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Яковенка М. М.,

суддів: Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 320/4844/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Зоря» та гуртожитку «Салют» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу,

УСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Зоря» та гуртожитку «Салют» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 07 серпня 2019 року № 250432-50/264 в сумі 2 031,56 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДПС у Київській області подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року залишено без руху, з підстав відсутності документа про сплату судового збору.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги. В обґрунтування клопотання зазначено, що у встановлений строк апелянт позбавлений можливості здійснити оплату судового збору з огляду обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги. Цією ж ухвалою апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у справі № 320/4844/19 повернуто особі, яка її подала.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд виходив із того, що станом на час постановлення цієї ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу, недоліки апеляційної скарги не усунуті, а саме не надано суду документ про сплату судового збору у належному розмірі.

При цьому апеляційний суд зауважив, що не вбачає правових підстав для задоволення клопотання апелянта про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки з огляду приписи пункту 2 Прикінцевих і перехідних положень Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» законодавець передбачив закінчення строків, які були продовжені у зв`язку із запровадженням карантину, 06 серпня 2020 року.

04 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 320/4844/19, у якій скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з такого.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо необхідності надання документа про сплату судового збору (пункт 1 частини п`ятої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що у разі задоволення клопотання контролюючого органу та надання судом апеляційної інстанції розумного строку на усунення недоліків, вказані недоліки було б усунуто вчасно. На переконання скаржника, оскільки Головне управління ДПС у Київській області, в рамках справи № 320/4844/19 може підтвердити своїми фактичними діями власний намір оскаржити судове рішення, однак в силу обмеженого фінансування не в змозі вчасно сплачувати судовий збір з об`єктивних причин, повернення апеляційної скарги в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя.

Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до частини другої статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 320/4844/19.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов