Справа № 620/2686/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2686/19 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О.,

Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач, Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №620/2686/19, у якій просив:

- скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 620/2686/19 і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі, ухваливши рішення про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 суму податкового боргу в розмірі 384 386,67 грн

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області про перегляд за нововиявленими обставинами Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 620/2686/19 за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, та прийняти нову постанову, якою задовольнити його заяву, скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 620/2686/19 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в поновму обсязі.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі № 2540/2576/18 у задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2020 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 залишено без змін. Отже, з 30.08.2020 податкові зобов`язання, які слугували підставою для стягнення податкового боргу у справі №№ 620/2686/19, стали узгодженими, а тому у відповідача виник обов`язок зі сплати таких зобов`язань.

14 січня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому відповідач повністю підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовлено повністю з підстав передчасного звернення до суду у зв`язку з неузгодженістю податкового боргу. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2020 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року залишено без змін.

У свою чергу, відповідачем оскаржені податкові повідомлення-рішення, які слугували підставою для звернення до суду з даним позовом. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року по справі № 2540/2576/18 у задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено. 30 серпня 2020 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року залишено без змін.

22 жовтня 2020 року до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області про перегляд за нововиявленими обставинами, в якій позивач вказував, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року по справі № 2540/2576/18 підтверджено, що податкові повідомлення-рішення, які стали підставою для виникнення податкового боргу, були прийняті в межах повноважень, отже станом на 30 вересня 2020 року стали узгодженими. Вищевказана обставина, на думку позивача, є ново виявленою та має суттєве значення для вирішеня справи і є істотною для перегляду судового рішення у справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції зазначив, що не можна вважати нововиявленими обставини, які виявлені чи змінилися після ухвалення судом рішення, відтак наведені заявником обставини не можна визнати нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до приписів статті 362 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, згідно з частинами першою-четвертою статті 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому, приписами частини шостої статті 361 КАС України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Нововиявленою обставиною є юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин, тобто такий, що має істотне значення для вирішення конкретної справи, існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом, але не міг бути відомий ані заявнику, ані суду, що розглядав справу.

Разом з тим, у контексті даного питання категорію «істотного значення» обставини слід розуміти так, що якби така обставина була відома суду при вирішенні справи, то це вплинуло б на висновки суду за результатами вирішення спору.

Не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовлено повністю з підстав передчасного звернення до суду у зв`язку з неузгодженістю податкового боргу.

При цьому, як вбачається зі змісту поданої Головним управлінням Державної податкової служби в Чернігівській області заяви, в якості підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами останній визначає те, що ОСОБА_1 були оскаржені податкові повідомлення-рішення, за наслідком несплати яких і виник спірний у даній справі податковий борг.

Так, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року по справі № 2540/2576/18 у задоволенні позовної заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень відмовлено. 30 серпня 2020 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року залишено без змін.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що вищенаведені обставини, на які посилається позивач, не є підставою для перегляду рішення суду в цій справі за нововиявленими та/або виключними обставинами у розумінні статті 361 КАС України, оскільки, як вже було зазначено вище, не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення.

Згідно п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення податкового боргу, Чернігівський окружний адміністративний суд у рішенні від 11 листопада 2019 року вказав на передчасність заявлених вимог Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області, оскільки податкові повідомлення-рішення оскаржувались в судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів наголошує, що станом на момент ухвалення судового рішення у справі № 620/2686/19, податковий борг не набув статусу узгодженого грошового зобов`язання.

Тобто, обставина наявності у відповідача узгодженого грошового зобов`язання, яка є ключовою в контексті спірних правовідносин, не існувала на момент прийняття рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у даній справі № 620/2686/20, а з`явилась в подальшому лише 30 серпня 2020 року, коли Шостим апеляційним адміністративнми судом було прийнято постанову від 30 серпня 2020 року, якою рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року про відмову у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без змін.

Отже, колегія суддів наголошує, що обставина, на яку посилається апелянт щодо набуття грошовим зобов`язанням відповідача статусу узгодженого, виникла після ухвалення Чернігівським окружним адміністративним судом рішення від 11 листопада 2019 року, і, відтак, не є нововиявленою в розумінні норм адміністративного процесуального законодавства, що узгоджується з наведеною вище практикою Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року справі «Пономарьов проти України» зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 620/2686/19.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 620/2686/19.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19 січня 2021 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна