Справа № 621/3399/20
Суддя: Шахова В. В.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №621/3399/20
Рішення

іменем України

21 січня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Шахової В.В., за участю секретаря судових засідань Девятерикової А.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Змієві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області сержант поліції Загіров Ельдар Рафігович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, з вимогою скасувати постанову (серія ЕАН № 35008818 від 02.12.2020) про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 02.12.2020, винесену інспектором Управління патрульної поліції роти № 2 батальйону № 4 в Харківській області сержантом Загіровим Ельдаром Рафіговичем про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн 00 коп за порушення частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не проїзджав на заборонений сигнал світлофору по вул. Сидоренківська, 52 в м. Харкові 02.12.2020 о 18.36 год. Жодних доказів на підтвердження події правопорушення поліцейськими надано не було.

Позивач в судове засіданнія не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, відзиву на позов не надали, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи на підставі наявних в справі доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до постанови ЕАН № 35008818 від 02.12.2020 ОСОБА_1 02.12.2020 о 18.36 год. керуючи автомобілем Ауди А6 номерний знак НОМЕР_1 на вул. Сидоренківська, 52 в м. Харків проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. «ґ» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В пункті 7 оскаржуваної постанови відсутні відомості щодо додання до постанови будь-яких доказів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказів, які б свідчили про наявність події адміністративного правопорушення, а саме проїзду позивачем регульованого пішохідного переходу на заборонений жовтий сигнал світлофора 02.12.2020 о 18.36 год. на вул. Сидоренківська, 52 в м. Харків, відповідачем не надано. Позивач заперечує факт проїзду регульованого пішохідного переходу на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7).

Оскільки у справі немає доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 122 КУпАП , то подія та склад цього правопорушення відсутні.

Виходячи з вищевказаного, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до вимог ст. 293 КУпАП та ч. 3 ст. 286 КАС України.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір, що підтверджено квитанцією № 23524 від 11.12.2020 року.

Відповідно до правової позиції у постанові по справі № 543/775/17 від 18.03.2020 Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку

судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. В контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

При цьому, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17 від 18.03.2020, розмір судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення повинен складати 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в 2020 році це 420 гривень 40 копійок.

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що Управління патрульної поліції в Харківській області входить до складу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який діє на правах самостійної юридичної особи, то саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст. 139 КАС України.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору саме у розмірі 420 гривень 40 копійок

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 77, 139, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області сержант поліції Загіров Ельдар Рафігович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 4 бат. 2 роти Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Загірова Ельдара Рафіговича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 35008818 від 02.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково до Другого апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне рішення суду складено та підписано 21.01.2021.

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3, Код ;

відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження за адресою: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А;

третя особа - інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області сержант поліції Загіров Ельдар Рафігович, місцезнаходження за адресою: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Суддя В.В. Шахова