Справа № 200/10921/20-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 р. Справа№200/10921/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кониченка О.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, м-н Київський, буд. 4)

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мрія (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Аеродромна, буд. 7)

про стягнення з рахунків Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мрія в банках, що обслуговують платника податків, на користь держави податкового боргу в сумі 25694,72 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Волинській області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мрія про стягнення з рахунків Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мрія в банках, що обслуговують платника податків, на користь держави податкового боргу в сумі 25694,72 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб, Колківська ОТГ, який виник в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань, самостійно задекларованих платником податків, згідно з податковими розрахунками та податковими деклараціями з плати за землю від 20.02.2017 № в сумі 2886,74 грн. з терміном сплати 30.11.2017, в сумі 2886,74 грн. з терміном сплати 30.12.2017, в сумі 2886,74 грн. з терміном сплати 30.01.2018 та від 19.04.2017 № в сумі 5621,49 грн. з терміном сплати 30.11.2017, в сумі 5621,49 грн. з терміном сплати 30.12.2017, в сумі 5621,52 грн. з терміном сплати 30.01.2018, із земельного податку з юридичних осіб, Колківська ОТГ, який виник в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань на підставі податкового повідомлення-рішення від 19.06.2018 № в сумі 170,00 грн.

За даними позивача загальна сума податкового боргу складає 25694,72 грн.

Зазначив, що сума боргу є узгодженою, яку відповідач не сплатив.

На адресу відповідача позивачем була сформована та направлена податкова вимога форми «Ю» від 02.08.2017 №2694-17, яка також відповідачем не була виконана.

На час звернення вищевказана сума податкового боргу відповідачем не сплачена, в зв`язку з чим позивач просив у судовому порядку стягнути зазначену суму.

Ухвалою від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у адміністративній справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 22 грудня 2020 року.

Ухвалою від 11 грудня 2020 року про виправлення описки судом ухвалено «Внести виправлення в ухвалу суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 30 листопада 2020 року, шляхом зазначення назви позивача Головного управління ДПС у Волинській області області (43010, Волинська область, м. Луцьк, м-н Київський, буд. 4) замість Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) за текстом ухвали».

22 грудня 2020 року слухання у справі відкладено на 18 січня 2021 року у зв`язку із неявкою представника відповідача.

23.12.2020 року на сайті Донецького окружного адміністративного суду розміщено оголошення про судовий виклик відповідача у судове засідання на 18.01.2021 року.

У судове засідання, призначене на 18.01.2021 року представники сторін не з`явились, тому справу розглянуто за наявними у ній доказами у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Головне управління ДПС у Волинській області є суб`єктом владних повноважень, яке реалізує владні управлінські функції у сфері оподаткування, визначені Податковим кодексом України та законами України в сфері оподаткування, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за номером 43143484.

Відповідач, Сільськогосподарський виробничий кооператив Мрія є платником земельного податку(орендної плати за землю), місцезнаходження позивача: 87500, вул. Аеродромна, 7, м. Маріуполь та включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за номером 03728340.

Відповідачем надані податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2017 № в сумі 2886,74 грн. з терміном сплати 30.11.2017, в сумі 2886,74 грн. з терміном сплати 30.12.2017, в сумі 2886,74 грн. з терміном сплати 30.01.2018 та від 19.04.2017 № (уточнююча) в сумі 5621,49 грн. з терміном сплати 30.11.2017, в сумі 5621,49 грн. з терміном сплати 30.12.2017, в сумі 5621,52 грн. з терміном сплати 30.01.2018.

Крім того, позивачем проведена камеральна перевірка відповідача, за результатами якої складений Акт від 14.06.2018 №9208/03-20-12-06/31183754 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності СВК «Мрія»….».

Перевіркою встановлені порушення відповідачем пункту 49.18 ст.49 Податкового кодексу України, пункту 2 статті 286 Податкового кодексу України … не подано податкову декларацію з плати за землю за 2018 рік.

За результатами перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.06.2018 №, яким до відповідача застосований штраф у розмірі в сумі 170,00 грн.

Вищезазначені Акт перевірки та податкове повідомлення-рішення були направлені поштою за податковою адресою відповідача та повернуті поштовою службою до контролюючого органу з відміткою « за закінченням встановленого строку зберігання».

Доказів оскарження вищезазначеного податкового повідомлення-рішення у судовому або адміністративному порядку сторонами не надано.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 68 Конституції України зазначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

Відповідно до п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України ( надалі в тексті Рішення - ПК України) орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України (тут і надалі - в редакції на період виникнення податкового боргу) передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до статті 269 ПК України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (пп. 270.1.1 п.270.1 ст.270 ПК України).

Згідно статті 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п. 287.1,287.4 ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.п.20.1.19 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно до п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За приписами пп. 19-1.1.22, пп. 19-1.34 п. 19-1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3цього Кодексу, зокрема здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу (п.42.1 ст.42 ПК України).

Згідно п. 58.1 статті 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно з пунктом 58.2 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п.42.2 ст. 42 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (п. 58.3 ст. 58 ПК України).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов`язань, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 02.08.2017 року № 2694-17, яка направлена поштою на податкову адресу відповідача.

Доказів того, що вказана вище вимога оскаржувалась та/або відкликалась сторонами суду не надано.

Приписами пп. 87.1. - 87.2. ст. 87 Податкового кодексу України, передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Волинській області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мрія про стягнення з рахунків Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мрія в банках, що обслуговують платника податків, на користь держави податкового боргу в сумі 25694,72 грн. задовольнити.

Стягнути з рахунків Сільськогосподарського виробничого кооперативу Мрія (87500, вул. Аеродромна, 7, м. Маріуполь, ) в банках, що обслуговують платника податків, на користь держави податковий борг в сумі 25694,72 грн.(двадцять п`ять шістсот дев`яносто чотири гривні) 72 (сімдесят дві) копійки.

Повний текст судового рішення складено та підписано 22 січня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко