Справа № 826/27704/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 826/27704/15

адміністративне провадження № К/9901/41348/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2016 (суддя - І.М. Погрібніченко) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 (колегія суддів: Ю.А. Ісаєнко, Л.В. Губська, І.В. Федотов) у справі № 826/27704/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АК Інжиніринг» до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АК Інжиніринг» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 15.07.2015 №, №.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що висновки викладені в акті перевірки, щодо відсутності та непідтвердженості проведення господарської операції з його контрагентами не знаходять свого підтвердження в дійсності, у зв`язку із чим відсутні підстави для сплати донарахованих сум грошового зобов`язання по податку на додану вартість та податку на прибуток.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення від 15.07.2015р. № та №.

Мотивами вказаних рішень стали встановлені обставини необґрунтованості висновків відповідача в частині заниження позивачем податкових зобов`язань по існуючим господарським операціям. При цьому, суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи відповідача, опитавши в судовому засіданні керівників контрагентів позивача та його бухгалтера дійшов висновку, що наявність ухвали Солом`янського районного суду м. Києва про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав за фактом ухилення від сплати податків, визначених за наслідками податкової перевірки не може свідчити про удаваність відповідних господарських операцій.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, та у задоволені позову відмовити. Вказується, що суди не надали жодної оцінки документам первинного обліку, які супроводжували відповідні господарські операції позивача та його контрагентів, а лише зазначили їх наявність. Також, відповідач посилається на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва, відповідно до якої бухгалтера позивача були звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.212 КК України на підставі ч.4 ст. 212 КК України, в зв`язку зі сплатою всіх податків, в тому числі ті, які визначені на підставі проведеної податкової перевірки спірними у даній справі податковими повідомленнями-рішеннями. Пояснення бухгалтера суду апеляційної інстанції на стадії апеляційного розгляду справи не відповідають обставинам, які були встановлені в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва про закриття кримінального провадження, що не оскаржувалась, а відтак є чинною.

В письмових запереченнях на вказану касаційну скаргу, які надійшли ще до Вищого адміністративного суду України позивач просив її залишити без змін, а рішення судів попередніх інстанцій без задоволення.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем згідно п.п.78.1.1 ст. 78, ст. 82 ПК України проведено перевірку ТОВ «АК ІНЖИНІРІНГ» за результатами якої 26.06.2015р. складено акт №3194/26-58-22-06-18/32041006 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ВБК Візард» () за період: вересень, листопад 2014 року, з ТОВ «Українська будівельна компанія «Універсал» () за період: жовтень 2014 року та з урахуванням податкових накладних, задекларованих в податковій декларації з податку на додану вартість за період: листопад 2014 року» .

Актом перевірки встановлено порушення: п.п. 138.1, 138.2 статті 138, п.п. 139.1.9 статті 139 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на суму 554 124грн. за 2014 рік та порушення п.п. 185.1 статті 185, п.п. 198.1, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого підприємством встановлено заниження суми ПДВ, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на суму 615 693грн., в тому числі за вересень 2014 року - 429 169грн., листопад 2014 року - 186 524грн. (в тому числі відповідно до отриманих податкових накладних, виписаних за період жовтень 2014 року та задекларованих в податковій декларації з ПДВ за період листопад 2014 року).

На підставі встановлених порушень відповідачем 15.07.2015р. прийняті податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 923 540,00грн., у тому числі основний платіж 615 693грн. та штрафні санкції 307 847грн. та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 831 186,00грн., у тому числі основний платіж 554 124грн. та штрафні санкції 277 062грн.

Не отримавши позитивного результату від наслідків адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень позивач звернувся до суду із відповідним позовом до суду, що був задоволений.

Разом з тим, касаційний суд вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а відтак таке судове рішення не є такими, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 КАС України.

Так, Суд розглядаючи дану справу, вважає за необхідне зазначити, що дотримання податкової дисципліни позивача можливо встановити, в рамках виявлених правопорушень відповідачем в акті перевірки, за умови належної оцінки реальності (завершеності) вказаних правовідносин позивача з названими контрагентами, що може бути підтверджено належно сформованими, дійсними документами первинного та бухгалтерського обліку, обов`язковість ведення яких прямо покладено на суб`єктів господарювання.

Такий висновок, зумовлений приписами ПК України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Оцінюючи спірні правовідносини, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень стали виявлені відповідачем факти співпраці позивача (замовника) з ТОВ «ВБК Візард» та ТОВ «Українська будівельна компанія «Універсал» (генпідрядник), по отриманню будівельних послуг, що засвідчені договорами підряду від 14 липня 2014 року №14/07, від 25 серпня 2014 року №25/08/14 та від 08 вересня 2014 року №93, результати яких підтверджені первинними документами.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи судом першої інстанції здійснювався в порядку письмового провадження, а саме, розпочавши розгляд справи 03.03.2016, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження, та 30.09.2016 ухвалено рішення про задоволення позовних вимог.

В цей час, 28.07.2016 р. постановою ст.слідчого РКП СУ ФР ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_2 закрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 212, ч.3 ст. 212 КК України у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб ТОВ «АК Інжинірінг» складу злочину.

Крім того, 13.09.2016 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва (про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з відшкодуванням завданих державі збитків у кримінальному провадженні № 1-кп/760/930/16, справа № 760/13244/16-к) вирішено, звільнити ОСОБА_1 (бухгалтер позивача) від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 212 КК України на підставі ч. 4 ст. 212 Кримінального кодексу України.

В ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 13.09.2016 зазначено, що «01.08.2016 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання у кримінальному провадженні про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 Кримінального кодексу України, у зв`язку з відшкодуванням завданих державі збитків у зазначеному кримінальному провадженні. Згідно даного клопотання, ОСОБА_1 будучи службовою особою, а саме головним бухгалтером ТОВ «АК Інжинірінг» ( ), яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Народного ополчення 1 оф. 318, усвідомлювала відповідальність, покладену на неї як на головного бухгалтера Товариства, за правильне ведення бухгалтерської та податкової звітності та результатів роботи, повне відображення в обліку за звітний період доходів і витрат підприємства, а також за своєчасне нарахування та сплату в повному обсязі податків та обов`язкових зборів в державний бюджет України.

Так, у невстановлений слідством час, та у не встановленому слідством місці, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера TOB «AK Інжинірінг», користуючись наданим їй правом підпису податкової звітності Товариства, з метою ухилення від сплати податків шляхом незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість TOB «AK Інжинірінг», звернулася до невстановлених слідством осіб з проханням надати їй допомогу в отриманні реквізитів підприємств з ознаками «фіктивності», а саме: TOB «ВБК Візард» () та TOB «УБК «Універсал» () та подальшим отриманням первинних документів про нібито здійснення будівельно-монтажні роботи з переліченими суб`єктами підприємницької діяльності, умисно ухилилась від сплати податку на додану вартість, шляхом формування податкового кредиту підприємства.

Таким чином, ОСОБА_1 діючи в порушення вимог п.п. 185.1 ст.185, п.п. 198.1 п.п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VI ухилилася від сплати податку на додану вартість у значних розмірах на загальну суму 615 693 грн., що встановлено висновком акту ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві №3194/26-58-22-06-18/32041006 від 26.06.2015 та податковим повідомленням рішенням № від 15.07.2015, згідно до якого сума грошового зобов`язання за основним платежем становить 615 693 грн. та сума за штрафними санкціями 307 847 грн.»

Згідно із приписами ч. 4 ст. 212 КК України особа, яка вчинила діяння, передбачені частинами першою, другою, або діяння, передбачені частиною третьою (якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах) цієї статті, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона до притягнення до кримінальної відповідальності сплатила податки, збори (обов`язкові платежі), а також відшкодувала шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня).

Відповідно до частини шостої ст. 78 КАС України ( в редакції, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції), ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено рішення суду в питання, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, судом апеляційної інстанції не наведено належних та достатніх мотивів щодо не врахування встановлених судовим рішенням в кримінальному провадженні обставин, які не потребують доказування відповідно до приписів ст. 78 КАС України, а лише викладено зміст пояснень свідка ОСОБА_1 , яка допитана судом апеляційної інстанції.

Судом не зазначено, які обставини підтверджують або спростовують пояснення свідка, з урахуванням того, що ОСОБА_1 в судовому засіданні в кримінальному проваджені підтримала клопотання прокурора про закриття провадження по справі, повністю з ним погодилась і просила його задовольнити.

Також, як вбачається з журналу судового засідання, судом апеляційної інстанції допитувався слідчий ОСОБА_2 , як свідок. Але, показання свідка не оцінювались в сукупності з іншими доказами по справі. Цей факт має важливе значення, оскільки, як вже зазначалось, в матеріалах справи є постанова ст.слідчого РКП СУ ФР ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_2 від 28.07.2016, про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 212, ч.3 ст. 212 КК України у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб ТОВ «АК Інжинірінг» складу злочину.

Постанова слідчого від 28.07.2016 та ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 13.09.2016 приймались на підставі акту перевірки від 26.06.2015 №3194/26-58-22-06-18/32041006, відтак важливо з`ясувати в якій частині кримінальне провадження закрито в зв`язку з відсутністю складу злочину, а в якій частині закрито судом з нереабілітуючих підстав.

Крім того, судом не наведено належних мотивів щодо прийняття та оцінки доказів, які додатково надавались суду апеляційної інстанції, але не надані позивачем під час перевірки та суду першої інстанції, не досліджувались їх оригінали.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження суду апеляційної інстанції, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Верховним Судом правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Під час нового розгляду справи суду необхідно взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Таким чином, ухвалені у справі судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити частково, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко І.А. Васильєва С.С. Пасічник