Справа № 160/6771/20
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6771/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року (суддя Неклеса О.М., повний текст рішення складений 06.10.2020) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у червні 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати дії посадових осіб Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області щодо стягнення плати за копіювання та друк при наданні інформації, що становить суспільний інтерес, протиправними; зобов`язати Межиріцьку сільську раду Павлоградського району Дніпропетровської області відшкодувати завдану ОСОБА_1 шкоду в розмірі 2084,00 грн., яка складається з матеріальної шкоди в розмірі 1084,00 грн., а також моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн.; стягнути з Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1681,60 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2800,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії посадових осіб Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області щодо стягнення плати за копіювання та друк при наданні інформації, що становить суспільний інтерес, протиправними. Зобов`язано Межиріцьку сільську раду Павлоградського району Дніпропетровської області відшкодувати завдану ОСОБА_1 шкоду в розмірі 755,20 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнено з Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1143,49. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2800,00 грн. відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, стягнувши з Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 понесені транспортні витрати у розмірі 313,80 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2800,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 04 червня 2020 року на офіційному сайті Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області для загального доступу розміщено інформацію: «Проекти рішень 23 сесія», в якій міститься проект рішення Межиріцької сільської ради «Про затвердження розпоряджень сільського голови, прийнятих в міжсесійний період», яким пропонується сесії «затвердити розпорядження сільського голови, прийняті між 21 та 23 сесіями сьомого скликання Межиріцької сільської ради (перелік додається)», проект рішення має додаток, у якому міститься «Перелік розпоряджень сільського голови, прийнятих між 21 та 23 сесіями сьомого скликання сільської ради», проте тексти самих розпоряджень сільського голови оприлюднено не було.

ОСОБА_1 направлено до Межиріцької сільської ради запит на отримання публічної інформації з проханням про надання та надіслання йому поштою та електронною поштою копій розпоряджень сільського голови, прийнятих між 21 та 23 сесіями сьомого скликання сільської ради, згідно з переліком, вказаним у запиті.

Листом Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 212 від 12.06.2018 ОСОБА_1 повідомлено, що сільська рада є дотаційною, тому технічної можливості відсканувати всі копії розпоряджень та фінансової можливості (відправлення поштою) немає, запропоновано отримати інформацію особисто в приміщенні сільської ради. Оскільки копії запитуваної інформації перевищують 10 сторінок, до листа було додано рахунок від 12.06.2020 для здійснення оплати фактичних витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію на суму 755,20 грн.

Позивач зазначає, що з метою отримання копій документів він був вимушений поїхати до с. Межиріч, сплатити рахунок на суму 755,20 грн. та банківську комісію у розмірі 15 грн., а також понести транспортні витрати (плата за бензин) у розмірі 313,80 грн.

Наведені обставини зумовили звернення ОСОБА_1 до суду, оскільки останній вважає, що протиправні дії Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області щодо не оприлюднення публічної інформації змусили останнього нести значні матеріальні витрати та отримати моральні страждання.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення транспортних затрат ОСОБА_1 на поїздку до с. Межиріч, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 входить до складу виконавчого комітету Межиріцької сільської ради та мав змогу ознайомитися або отримати запитувану інформацію 25 червня 2020 року за місцем роботи.

Суд апеляційної інстанції вважає вказаний висновок помилковим, адже суд не вправі встановлювати належний спосіб отримання позивачем запитуваної інформації. При цьому відповідні дії вчинені позивачем відповідно до рахунку суб`єкта владних повноважень від 12.06.2020 для здійснення оплати фактичних витрат на копіювання або друк документів.

Разом з тим суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження транспортних затрат ОСОБА_1 надано копію чека № 95777 від 15.06.2020 про придбання 20 літрів бензину на суму 313,80 грн.

Суд апеляційної інстанції не знаходить вказані докази такими, що підтверджують транспортні затрати ОСОБА_1 на поїздку до с. Межиріч, оскільки з наданих доказів неможливо встановити, хто є платником, заправку якого транспортного засобу здійснено та який обсяг пального було витрачено позивачем на поїздку для здійснення відповідної оплати.

Щодо понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2800,00 грн. суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином закон встановлює право особи на відшкодування витрат на правничу допомогу та можливість зменшення розміру таких виплат за обґрунтованим клопотанням іншої сторони.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2800,00 грн. ОСОБА_1 надав: копію Договору про надання правової допомоги № 17/06/2020 від 17.06.2020; копію Завдання № 17/06 до Договору про надання правової допомоги № 17/06/2020 від 17.06.2020; копію Акту № 18/06/2020 приймання-передачі послуг до Договору про надання правової допомоги № 17/06/2020 від 18.06.2020; копію рахунку № 18/06 від 18.06.2020; копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 19.06.2020.

Відповідно до Завдання № 17/06 до Договору про надання правової допомоги № 17/06/2020 від 17.06.2020 на підставі наданих Клієнтом ( ОСОБА_1 ) даних, Клієнт доручає Об`єднанню (Адвокатське об`єднання «Бірюк, Мігульов і партнери») надати (передати) правову допомогу, зміст якої полягає у: аналізі нормативної бази щодо регулювання діяльності органів місцевого самоврядування та доступу до публічної інформації; підготовці позовної заяви про визнання дій посадових осіб Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області протиправними та відшкодування шкоди Клієнту; поданні позовної заяви з додатками до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Винагорода (гонорар) Об`єднання за надану правову допомогу (Послуги) встановлена в розмірі 2800,00 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що подання позовної заяви з додатками до Дніпропетровського окружного адміністративного суду не відносить до жодного з видів адвокатської діяльності, передбаченої Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому не може вважатися послугою, яка пов`язана з професійною правничою допомогою.

Щодо послуги Адвокатського об`єднання «аналіз нормативної бази щодо регулювання діяльності органів місцевого самоврядування та доступу до публічної інформації» суд зазначає, що остання є по своїй суті складовою підготовки адміністративного позову, а тому не може бути включена до розрахунку витрат для відшкодування відповідно до ст. 134 КАС України.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір гонорару за отриману правничу допомогу.

Також суд звертає увагу, що відповідно до поданих позивачем документів, види правової роботи були визначені Завданням № 17/06 від 17.06.2020 без зазначення їх тривалості, при цьому дата Завдання збігається з датою укладення Договору про надання правової допомоги № 17/06/2020, тоді як повний обсяг робіт, а також їх тривалість можуть бути визначені виконавцем лише після фактичного ознайомлення зі справою і виконанням робіт (наданням правової допомоги) у відповідній справі.

Також надані документи не містять розрахунку гонорару, а визначають лише розмір останнього.

Крім цього суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до свідоцтва № 0930 від 06.04.2000, видане Дніпропетровською обласною КДКА, та є одним із засновників Адвокатського об`єднання Бірюк, Мігульов і партнери» та володіє 50% розміру статутного капіталу, та отримує дохід від діяльності адвокатського об`єднання. Тобто, фактично позивач отримає додатковий дохід внаслідок укладеного договору про надання правничої допомоги, адже правочин укладено не з адвокатом Бірюк, а з Адвокатським об`єднанням.

Сукупність викладених обставин дає можливість дійти висновку про необхідність зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням складності справи, характеру спірних правовідносин та встановлення пов`язаності позивача з Адвокатським об`єднанням, до якого він належить як кінцевий бенефіціар, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_2 відповідні судові витрати у розмірі 1000 грн.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області моральної шкоди в розмірі 1000 грн., апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим слід надати оцінку, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 січня 2018 року в справі № 804/2252/14.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не надав належних доказів заподіяння йому моральної шкоди та не обґрунтував грошову оцінку такої шкоди.

Право на відшкодування моральної шкоди не є безумовним, остання підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду і самою шкодою.

Таким чином висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоду є вірним та обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права при вирішенні окремих питань, що тягне за собою його часткове скасування.

В іншій частині позовних вимог рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року в адміністративній справі № 160/6771/20 в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2800,00 грн. скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року в адміністративній справі № 160/6771/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 21 січня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 21 січня 2021 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова