Справа № 462/8121/20
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/8121/20
УХВАЛА

21 січня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. вивчивши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львів, старшого інспектора з особливих доручень відділу розшуку та ОМ ДПП УПП у Львівській області ДПП майора поліції Шкурпіти А.Я. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 27.10.2020 р.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху та вказано, в який строк та які саме порушення вимог норм КАС України позивачу слід усунути.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач подав заяву, в якій просить поновити строк звернення до суду та, як підставу пропуску такого, вказує на те, що копія оскаржуваної постанови від 27.10.2020 р. була надіслана йому простою поштою, однак конверт він втратив, а тому не може пред`явити такий суду. Вказав, що 23.11.2020 р. його адвокат звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про відкладення розгляду матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП, оскільки спочатку необхідно було ознайомитися з двома адміністративними матеріалами, а потім, на підставі отриманих даних, оскаржувати постанову. У зв`язку із наведеним, просить суд поновити строк звернення до адміністративного суду.

Вивчивши подану заяву про усунення недоліків позову, заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з такого.

Як вбачається із змісту позовної заяви, оскаржена постанова була складена у приміщенні УПП у м. Львів 27.10.2020 року у присутності позивача, що стверджується його покликанням на те, що поліцейським Шкурпіта А.Я. було поверхнево роз`яснено позивачу права та складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно долученого до матеріалів справи договору про надання правових послуг №31, такий було укладено між ОСОБА_1 та адвокатом Охмаком М.В. 19.11.2020 року.

Позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП серії ДП18 №809572 від 27.10.2020 року.

Статтею 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, позивач, всупереч вказаним вимогам КАС України, не подав суду доказів, коли він отримав постанову серії ДП18 №809572 від 27.10.2020 року, як і не вказав чи отримав він таку у приміщенні УПП у м. Львів 27.10.2020 р., чи відмовився від отримання такої.

Разом з тим, як вбачається із долученої до матеріалів позову копії оскаржуваної постанови, у графі «10. Копію постанови мною отримано» наявний підпис, що свідчить про отримання ОСОБА_1 такої.

Щодо пояснення позивача про необхідність ознайомлення із матеріалами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП, то така заява його адвоката зареєстрована у суді 24.11.2020 р.

Зі даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду лише 18.12.2020 р., а відтак, пропустив десятиденний строк оскарження постанови серії ДП18 №809572 від 27.10.2020 року, і з урахуванням обставин, на які він покликається як на підставу поважності причин такого пропуску.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

При цьому, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 19.05.2010 708/11/13-10 з посиланням на практику Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.

Однак, у заяві про поновлення строку для звернення до суду, позивач та його представник не навели поважних причин об`єктивної неможливості звернення до суду із позовом у встановлений законом строк.

Слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відтак, суд приходить до переконання, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови від 27.10.2020 року наведені стороною позивача не можуть бути визнані поважними та такий не може бути поновлено.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч.2 ст. 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.123 КАС України якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи наведене, зокрема, що підстави пропуску строку звернення до суду не можуть бути визнані судом поважними, суд приходить до переконання, що позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути.

Керуючись ст. 123, 161, 169, 241-243, 248, 256, 286 КАС України,

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львів, старшого інспектора з особливих доручень відділу розшуку та ОМ ДПП УПП у Львівській області ДПП майора поліції Шкурпіти А.Я. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.