Справа № 320/3706/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Терлецька О.О. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Справа № 320/3706/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Дитячого спеціалізованого санаторію «Орлятко» територіального медичного об`єднання «санаторного лікування» у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі

за позовом Головного управління Державної служби України

з надзвичайних ситуацій у Київській області

до Дитячого спеціалізованого санаторію «Орлятко» територіального медичного об`єднання «санаторного лікування» у місті Києві

про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Дитячого спеціалізованого санаторію «Орлятко» територіального медичного об`єднання «санаторного лікування» у місті Києві (далі - відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель Дитячого спеціалізованого санаторію «Орлятко» територіального медичного об`єднання «санаторного лікування» у місті Києві () за адресою: Київська область, сел. Ворзель, вул. Курортна, 19, до усунення порушень зазначених в акті від 24.01.2020 № 13.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку наявні достатні правові підстави для застосування до відповідача крайнього заходу реагування, що виявлені порушення відповідачем правил пожежної та техногенної безпеки створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

При цьому, суд зазначив, що після проведення позивачем перевірки відповідач усунув лише 4 порушення з виявлених 9 і що ті 5 порушень, які залишилися неусунутими, продовжують створювати загрозу життю і здоров`ю людей.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що в даному випадку відсутні достатні правові підстави для застосування до нього крайнього заходу реагування і що порушення, виявлені ГУ ДСНС у Київській області є несуттєвими.

Разом з тим, апелянт зазначає, що він вживає заходи для усунення виявлених у нього порушень пожежної і техногенної безпеки, а саме: розроблено проектну документацію та отримано позитивні експертні висновки по відповідних об`єктах, а також у системі «Prozorro» оголошено закупівлі (торги) на проектні роботи, які зокрема передбачають проєктування систем протипожежного захисту згідно з існуючими нормативами, але реалізація такого проєкту запланована на 2021 рік.

Крім того, апелянт вказує, що монтажні роботи виконуються не швидше, ніж за 40 робочих днів.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, позивач у своєму відзиві на апеляцію відповідача також зазначає, що відповідачем не усунуто 5 порушень, а саме: не виконано ремонт автоматичної пожежної сигналізації у приміщеннях будівель дитячого санаторію, не здійснено технічного обслуговування систем протипожежного захисту, сигнал приймально-контрольних приладів системи протипожежного захисту не виведено на централізований пульт, приміщення спальних корпусів та адміністративно-лікувального корпусу не обладнано системою оповіщення про пожежу, роботу якої не зблоковано із системою автоматичної пожежної сигналізації, сходові клітини адміністративної будівлі та евакуаційні виходи спального корпусу не обладнано евакуаційним освітленням та світловим приладом «Вихід».

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління ДСНС України у Київській області від 08.01.2020, № 26 «Про проведення позапланових перевірок» призначено проведення перевірки Дитячого спеціалізованого санаторію «Орлятко» територіального медичного об`єднання «санаторного лікування» у місті Києві.

08.01.2020 видано посвідчення № 278 на проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки санаторію «Орлятко» за адресою: Київська обл., сел. Ворзель, вул. Курортна, 19, головним інспектором Ірпінського МВ ГУ ДСНС України у Київській обл., Гордієнком Т.В., та провідним інспектором Ірпінського МВ Осьминою Ю.М.

На підставі зазначеного наказу та направлення позивачем здійснено позапланову перевірку щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної санаторію «Орлятко», за фактичною адресою: Київська обл., сел. Ворзель, вул. Курортна, 19, про що зазначається в рапорті начальника Ірпінського МВ ГУ ДСНС України у Київській області Юрія Буренко.

24.01.2020 за результатами позапланової перевірки складено акт № 13 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки та виявлено 9 порушень, а саме:

1) при в`їзді на територію закладу не встановлено схему розміщення будівель, водойм, проїздів;

2) у лікувальному корпусі спільні апарати відключення (вимикачі) силових та освітлювальних електромереж розташовано в ящику з горючих матеріалів;

3) сходові клітини адміністративної будівлі та евакуаційні виходи спального корпусу не обладнано евакуаційним освітленням та світловими вказівниками «Вихід»;

4) не виконано ремонт системи автоматичної пожежної сигналізації змонтованої в приміщеннях будівель відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 та ДСТУ-Н CEN/TS 54-14:2009;

5) не здійснюється технічне обслуговування систем протипожежного захисту організацією яка має відповідну ліцензію на право виконання робіт;

6) сигнал приймально-контрольних приладів системи протипожежного захисту не виведено на централізований пульт спостереження вимог пункту 5.8. ДБН В.2.5-56:2014 та ДСТУ- Н CEN/TS 54-14:2009;

7) наявні плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі потребують коригування та доповнення в схематичній частині шляхом зазначення напрямків евакуації з приміщень;

8) приміщення спальних корпусів, адміністративно-лікувальний корпус не обладнано системою оповіщення про пожежу роботу якої не заблоковано з системою автоматичної пожежної сигналізації;

9) пожежні щити на території не в повній мірі укомплектовано вогнегасниками - 3 шт.. ящиком з піском - 1 шт., протипожежним покривалом - 1 шт., багром або ломом та гаком - 2 шт., лопатами - 2 шт., сокирами - 2 шт. Відсутня інформація про місце розташування найближчого вогнегасника.

Позивач, вважаючи, що виявлені порушення становлять загрозу для життя та здоров`я людей, зокрема дітей, звернувся до суду з цим позовом.

11.09.2020 під час розгляду цієї справи судом першої інстанції позивачем було здійснено позапланову перевірку відповідача щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки відповідача, за результатами якої складено акт № 112, яким установлено, що з наявних 9 порушень зафіксованих в акті перевірки № 13 відповідачем усунуто лише 4 порушення. 5 порушень залишилися неусунутими, а саме: не виконано ремонт автоматичної пожежної сигналізації у приміщеннях будівель дитячого санаторію, не здійснено технічного обслуговування систем протипожежного захисту, сигнал приймально-контрольних приладів системи протипожежного захисту не виведено на централізований пульт, приміщення спальних корпусів та адміністративно-лікувального корпусу не обладнано системою оповіщення про пожежу, роботу якої не зблоковано із системою автоматичної пожежної сигналізації, сходові клітини адміністративної будівлі та евакуаційні виходи спального корпусу не обладнано евакуаційним освітленням та світловим приладом «Вихід».

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Конвенцією Генеральної Асамблеї ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XII (далі - Конвенція), Кодексом цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V), «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-III (далі - Закон № 2402-ІІІ).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині третій статті 3 Конвенції ООН визначено, що держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я.

Статтею 3 Конституції України регламентовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 4 Закону № 2402-ІІІ передбачено, що система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, зокрема забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей.

Згідно зі статтею 1, частинами першою, другою, сьомою статті 7 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частиною першою статті 55 КЦЗ України передбачено, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Статтею 64 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

У пункті 12 частини першої статті 67 КЦЗ України зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

У пунктах 1, 2 частини першої, частині другій статті 70 КЦЗ України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на час звернення позивача до суду з цим позовом, на час ухвалення судом першої інстанції рішення в цій справі та на теперішній час порушення, виявлені позивачем, відповідачем усунуто лише частково.

При цьому, порушення, які залишилися неусунутими (не виконано ремонт автоматичної пожежної сигналізації у приміщеннях будівель дитячого санаторію, не здійснено технічного обслуговування систем протипожежного захисту, сигнал приймально-контрольних приладів системи протипожежного захисту не виведено на централізований пульт, приміщення спальних корпусів та адміністративно-лікувального корпусу не обладнано системою оповіщення про пожежу, роботу якої не зблоковано із системою автоматичної пожежної сигналізації, сходові клітини адміністративної будівлі та евакуаційні виходи спального корпусу не обладнано евакуаційним освітленням та світловим приладом «Вихід») створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей, зокрема дітей, які перебувають у приміщеннях санаторію та є достатньою самостійною підставою для застосування до відповідача заходів реагування, заявлених ГУ ДСНС у Київській області в цій справі.

Тож, доводи апелянта щодо відсутності достатніх правових підстав для застосування до нього крайнього заходу реагування і щодо несуттєвості порушень, виявлених ГУ ДСНС у Київській області, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

У контексті аналізу наведених доводів апеляційної скарги судова колегія зазначає, що кожне з вказаних п`яти порушень (що залишилися неусунутими) навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а їх сукупність вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає негайного застосування відповідних заходів реагування.

Водночас, апеляційний суд відзначає, що об`єктом перевірки є заклад, в якому, у відповідності до його цільового призначення, перебувають діти, що виходячи з вищенаведених норм Конвенції ООН, а також національного законодавства, зокрема Закону № 2402-ІІІ, зумовлює більш прискіпливе ставлення до дотримання вимог безпеки приміщень, в яких вони перебувають.

У контексті викладеного судова колегія наголошує на тому, що на Україну як державу-учасницю вказаної Конвенції ООН покладається безумовний обов`язок забезпечити відповідність навчальних закладів нормативним вимогам у галузі безпеки й охорони здоров`я.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що частково ним було усунуто виявлені позивачем у ході перевірки порушення, а решту порушень навіть упродовж строку розгляду даної справи, що вже перевищує вісім місяців, він намагається усунути та вживає відповідні заходи, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на наступне.

Так, повного усунення всіх виявлених порушень відповідачем не здійснено і кожне з порушень, що залишилися (зазначені вище), є небезпечним для життя і здоров`я людей, зокрема дітей.

Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) будівель Дитячого спеціалізованого санаторію «Орлятко» територіального медичного об`єднання «санаторного лікування» у місті Києві до усунення всіх порушень.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 823/589/16, та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для колегії суддів при розгляді даної справи.

З огляду на викладене, судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що він вживає заходи для усунення виявлених у нього порушень пожежної і техногенної безпеки, а сам, що ним розроблено проектну документацію та отримано позитивні експертні висновки по відповідних об`єктах, а також у системі «Prozorro» оголошено закупівлі (торги) на проектні роботи, які зокрема передбачають проєктування систем протипожежного захисту згідно з існуючими нормативами, але реалізація такого проєкту запланована на 2021 рік, а також колегія суддів не приймає до уваги через їх необґрунтованість доводи апеляційної скарги про те, що монтажні роботи виконуються не швидше, ніж за 40 робочих днів.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Дитячого спеціалізованого санаторію «Орлятко» територіального медичного об`єднання «санаторного лікування» у місті Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дитячого спеціалізованого санаторію «Орлятко» територіального медичного об`єднання «санаторного лікування» у місті Києві - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 21 січня 2021 року.

Головуючий суддя

Судді: