Справа № 360/4480/20
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4480/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі відповідач, ГУ Держгеокадастру у Луганській області), в якій позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 30 липня 2020 року № 3037-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Зориківської сільській ради Міловського району Луганської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 3,7870 га з кадастровий номером №:04:008:0024, розташованої за межами населених пунктів на території Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що 29 травня 2020 року на адресу відповідача було направлено клопотання про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

На що в липні 2020 року отримала лист від Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 30.06.2020 № 113/0/37-20, в якому повідомлялось про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою.

У серпні 2020 року від Головного управління Держгеокадастру у Луганській області надійшов Наказ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» № 3037-сг від 30.07.2020, в якому підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначено те, що земельна ділянка включена до інвентаризації земель сільськогосподарського призначення.

На думку позивачки, відмова у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки з підстав, не передбачених статтею 118 Земельного кодексу України, є незаконною, а сам наказ є протиправним і підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 23.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк. спр. 24-25).

Головне управління Держгеокадастру у Луганській області позовних вимог не визнало про що 14.12.2020 через систему «Електронний суд» надало відзив на позовну заяву (арк. спр. 30-34).

В обґрунтуванням заперечень проти позову відповідач зазначає наступне. Позивачка звернулась до ГУ Держгеокадастру в Луганській області із заявою від 29.05.2020 (вх. № П-2787/0/36-20) про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області.

До заяви позивачка додала такі документи: копію паспорта та копію ідентифікаційного коду, графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки.

За результатами розгляду вказаної заяви наказом Головного управління від 30.07.2020 № 3037-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з підстав визначених ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: земельна ділянка включена до інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Луганської області відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 23.01.2020 № 370-сг «Про проведення державної інвентаризації земель»; укладено договір про надання послуг № 104 від 18.05.2020 з проведення державної інвентаризації земель у Луганській області.

Щодо правомірності видання наказу Головного управління від 30.07.2020 № 3037-сг «Про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відповідач зазначив наступне.

Підпунктом 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, передбачено, що Держгеокадастр розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно з пунктом 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308 (із змінами) Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Луганської області.

Відповідно до частини другої статті 791 Земаельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про землеустрій» інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення проводиться з такими особливостями: а) підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є: для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою; в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої знаходиться масив; б) при проведенні інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення здійснюються заходи щодо: внесення до Державного земельного кадастру відомостей про сформовані земельні ділянки, відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру; формування невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок; формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під польовими дорогами; формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під полезахисними лісовими смугами та іншими захисними насадженнями, які обмежують масив та земельні ділянки, розташовані уздовж масиву.

Відповідно до Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 476, державна інвентаризація земель проводиться шляхом формування земельних ділянок незалежно від форми власності, визначення їх угідь та у разі потреби віднесення таких земельних ділянок до певних категорій для інформаційного наповнення Державного земельного кадастру. Об`єктами інвентаризації земель є територія України, територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, масив земель сільськогосподарського призначення, окремі земельні ділянки.

Підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є: для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою; в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої розташований масив. Проведення державної інвентаризації земель забезпечує Держгеокадастр або його територіальний орган шляхом прийняття наказу про проведення державної інвентаризації земель.

Таким чином, відповідач вважає, що у зв`язку з тим, що Головне управління Держгеокадастру у Луганській області є розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Луганської області, відповідно до наказу Головного управління від 23.01.2020 № 370-сг «Про проведення державної інвентаризації земель» було прийнято рішення про проведення за рахунок коштів державного бюджету у 2020 році державної інвентаризації земель на території Луганської області загальною площею 35600,0000 га несформованих земельних ділянок державної власності та земельних ділянок державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі шляхом формування земельних ділянок для наповнення Державного земельного кадастру.

Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Луганській області є органом виконавчої влади, процедура відбору виконавця для здійснення інвентаризації земель здійснювалась відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції чинній на момент оголошення процедури закупівлі).

Так, на підставі наказу Головного управління від 23.01.2020 № 370-сг «Про проведення державної інвентаризації земель», Головним управлінням відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» 05.03.2020 на офіційному сайті за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-03-05-001112-a було розміщено оголошення про проведення закупівлі послуг з проведення державної інвентаризації земель у Луганській області.

За результатами проведення процедури відкритих торгів 29.04.2020 було визначено переможця з яким в подальшому було укладено договір про надання послуг від 18.05.2020 № 104.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» процедура закупівлі послуг розпочалась 05.03.2020 та закінчилась 18.05.2020.

Відповідач звернув увагу суду на те, що інформація щодо включення спірної земельної ділянки до інвентаризації готувалась з січня 2020 року, так, зокрема, підпунктом 3.1 пункту 3 наказу від 23.01.2020 № 370-сг було доручено керівникам структурних підрозділів Головного управління Держгеокадастру у Луганській області надати вихідні дані для проведення робіт з державної інвентаризації земель та земельними ділянками. Тому, інформація про землі, які підлягають інвентаризації, готувалась районними відділами Головного управління ще з самого початку року.

Таким чином, спірна земельна ділянка на момент звернення ОСОБА_1 і на момент прийняття рішення за результатами розгляду її звернення Головним управлінням, була включена до інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Луганській області, а рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою та відведення земельної ділянки у власність вплинуло б на зміну площі земель, які підлягають інвентаризації, що є неможливим в силу приписів Закону України «Про публічні закупівлі», яким заборонено змінювати умови договору (зокрема про предмет закупівлі) до повного виконання зобов`язань. Тому, прийняття рішення стосовно ОСОБА_2 у формі наказу від 30.07.2020 № 3037-сг «Про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» є правомірним та таким, що прийнято з метою додержання вимог чинного законодавства України.

На підставі викладеного, позивач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивачка надала відзив на позовну заяву (арк. спр. 74-78), у якому зазначила наступне.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що наказ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» було видано на підставі ч.7 ст.1 18 ЗК України, а саме: земельна ділянка включена до інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Луганської області відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 23.01.2020 № 370-сг «Про проведення державної інвентаризації земель», позивачка зазначила, що в ч.7 ст. 118 ЗК України відсутня така підстава, як включення земельної ділянки до інвентаризації земель. Натомість в ч.7 ст. 118 ЗК України зазначається, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів.

Порядок одержання дозволу на розроблення проєкту землеустрою, врегульовано безпосередньо Земельним кодексом України, тому безпідставне посилання відповідача на те, що зазначена земельна ділянка включена до переліку земель, що підлягають інвентаризації, як підстава для відмови позивачці у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою, ОСОБА_1 вважає неправомірною.

Також позивачка зазначає, що передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної передачі у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

При цьому, отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Тож, твердження відповідача у відзиві стосовно того, що площа земельних ділянок, які підлягають державній інвентаризації, зменшилась би у разі позитивного вирішення клопотання позивача відповідачем, виходячи із аналізу вищезазначених положень ст.118, не відповідає дійсності.

Крім того, вищевказана інвентаризація, яка здійснювалась відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Луганській області від 23.01.2020 №370-сг «Про проведення державної інвентаризації земель» на даний час вже завершилась.

З метою зібрання доказів, що мають значення для справи, 22.10.2020 до Головного управління Держгеокадастру в Луганській області був направлений адвокатський запит з проханням надати інформацію щодо проведення державної інвентаризації земель в Луганській області відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Луганській області від 23.01.2020 №370-сг «Про проведення державної інвентаризації земель».

Згідно з листом від 02.11.2020 №29-12-0.3-7980/2-20 Головне управління Держгеокадастру в Луганській області зазначає, що спірна земельна ділянка яка зазначена у викопіюванні з публічної кадастрової карти, що є додатком до клопотання про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою ОСОБА_3 від 29.05.2020, входить до складу вже сформованої земельної ділянки з загальною площею 3,7870 га з кадастровий номером № :04:008:0024 на підставі Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації несформованих земельних ділянок державної власності та земельних ділянок державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі на території Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області розробленої Полтавською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру.

Відповідно до вищезазначеного, на час подання позивачкою клопотання про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою від 29.05.2020, спірна земельна ділянка, яка зазначена у викопіюванні з публічної кадастрової карти, що є додатком до вищевказаного клопотання ще не була сформована в процесі державної інвентаризації земель, але на даний час бажана для відведення земельна ділянка входить до складу вже сформованої земельної ділянки з загальною площею 3,7870 га з кадастровий номером № :04:008:0024 .

Отже, місце розташування бажаної для відведення земельної ділянки у власність для ведення особисто селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, не змінилось. Тож в подальшому за рахунок вже сформованої земельної ділянки з кадастровий номером №:04:008:0024 можливо надати позивачу бажану земельну ділянку у власність для ведення особисто селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області.

Позивачка у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у заяві від 15.01.2021 просила розглядати справу без її участі (арк. спр. 73, 84).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (арк. спр. 85).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (арк. спр. 10-11).

29 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області із клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою, в якому просила відповідно до статей 118 та 121 Земельного кодексу України надати дозвіл на розробку проєкту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області згідно наданими викопіюваннями. До заяви було додано графічні матеріали на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки, копії паспорту та реєстраційного номеру картки платника податків ОСОБА_1 (арк. спр. 12-14, 42 зв. - 44).

Листом ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 30 червня 2020 року № 113/0/37-20 повідомлено заявнику про прийняття наказу про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою (арк. спр. 15).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 30 липня 2020 року № 3037-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» позивачці відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з підстав, визначених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, а саме: земельна ділянка включена до інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Луганської області відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 23 січня 2020 року № 370-сг «Про проведення державної інвентаризації земель»; укладено Договір про надання послуг від 18 травня 2020 року № 104 з проведення державної інвентаризації земель у Луганській області (арк. спр. 16,42).

У відповідь на адвокатський запит від 22.10.2020 № 597/20, відповідач повідомив ОСОБА_1 , серед іншого, що земельна ділянка площею 2,000 га зазначена в доданому викопіюванні з публічної кадастрової карти, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Зориківської сільської ради Міловоського району Луганської області, входить до складу земельної ділянки сформованої на підставі Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації несформованих земельних ділянок державної власності та земельних ділянок державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі на території Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області Книга 2, Том 1 (не особливо цінні ґрунти) розробленої Полтавською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» загальною площею 3,7870 га кадастровий номер :04:008:0024 (арк. спр. 17).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частинами першою та другою, пунктом «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України визначено таке.

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з частинами першою та другою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом «в» частини третьої цієї статті передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Пунктом «б» частини першої статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з абзацами першим, другим частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Абзацом першим частини третьої статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З вищевикладеного слідує, що до повноважень Держгеокадастру та його територіальних органів віднесено вирішення питань щодо безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян із земель державної власності.

Також, з вищевикладених норм судом встановлено, що Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, при цьому зобов`язує уповноважений у випадках прийняття рішення про відмову в наданні такого дозволу належним чином мотивувати причини відмови.

Такої підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як включення земельної ділянки до інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності та укладення договору про надання послуг з проведення державної інвентаризації земель частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України не передбачено.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної передачі у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі № 815/5987/14 (№ рішення в ЄДРСР 63749413) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17 (№ рішення в ЄДРСР 72532460), від 11 червня 2019 року у справі № 826/841/17 (№ рішення в ЄДРСР 82315498).

З огляду на наведене, наказ від 30 липня 2020 року № 3037-сг є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи дискреційні повноваження відповідача щодо вирішення зазначеного питання, суд вважає належним ефективним способом захисту порушеного права позивача буде саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2020 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Зориківської сільській ради Міловського району Луганської області.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з обранням належного способу захисту порушеного права.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

При зверненні до суду із позовом, позивачкою сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн відповідно до квитанції № 0.0. від 17.11.2020 (арк. спр. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задовлення позовних вимог лише з коригуванням способу захисту порушеного права, судовий збір у розмірі 840,80 грн належить стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (код за , місцезнаходження: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, проспект Центральний, 17, корп. 2) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 30 липня 2020 року № 3037-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території в Зориківської сільській ради Міловського району Луганської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 29 травня 2020 року про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Зориківської сільській ради Міловського району Луганської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 22 січня 2021 року.

Суддя В.С. Шембелян