Справа № 320/3560/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Колеснікова І.С. Суддя-доповідач: Епель О.В.
19 січня 2021 року Справа № 320/3560/20
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Епель О.В.,
суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря Сакевич Ж.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі
до Великодимерської сільської ради
Броварського району Київської області
про визнання бездіяльності протиправною
та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (далі - відповідач) про:
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року адміністративний позов було задоволено повністю.

01.09.2020 Київським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення в цій справі.

Не погоджуючись з такими рішеннями суду, відповідач подав апеляційні скарги.

Постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року зазначені апеляційні скарги відповідача на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишено без задоволення, а такі судові рішення - без змін.

Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявами про ухвалення додаткового судового рішення в цій справі.

У своїх заявах позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у зв`язку з апеляційним розглядом цієї справи в розмірі 3000,00 грн. та 5000,00 грн., що були ним сплачені за підготовку відзивів на вказані апеляції відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що ним надані всі докази понесення вказаних судових витрат, але таке питання не було вирішено судом апеляційної інстанції при ухваленні постанов від 17.11.2020 за результатами розгляду апеляційних скарг відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи заявника, перевіривши наявність правових підстав для задоволення поданих ним заяв, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з частин третьої та п`ятої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.

Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Перевіряючи доводи заявника щодо необхідності ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним судових витрат, колегія суддів встановила, що між позивачем та АБ «Тарас Кулачко та Партнери» укладено договір про надання правничої допомоги від 16.04.2020 № 16/04/20-1, в якому сторони погодили порядок та умови надання йому відповідних послуг, їх зміст та вартість однієї години роботи 2000,00 грн. /т.1 а.с.125/.

02.11.2020 сторонами складено акти приймання-передачі наданих послуг, в яких ними визначено конкретні види послуг, що були надані позивачу, кількість витраченого часу на їх надання, а саме: складання відзиву на апеляційну скаргу відповідача на рішення суду першої інстанції від 08.07.2020, на що адвокатом витрачено 2 год. 30 хв. (загальні вартість 5000,00 грн.), і складання відзиву на апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення суду першої інстанції від 01.09.2020, на що адвокатом витрачено 1 год. 30 хв. (загальні вартість 3000,00 грн.)/т.1 а.с.126, 136/.

02.11.2020 позивач сплатив АБ «Тарас Кулачко та Партнери» 5000,00 грн. та 3000,00 грн. за надання йому відповідної правничої допомоги за договором від 16.04.2020 № 16/04/20-1 (квитанції від 02.11.2020 № 0.0..1, № 0.0..1) /т.1 а.с.127, 137/.

Перевіривши відповідні розрахунки та проаналізувавши зміст і обсяг наведених послуг, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем витрати в цій частині є співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, та відповідають умовам договору, на підставі якого вони були надані.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені документально, відповідають умовам, визначеним адміністративним процесуальним законодавством та підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Разом з тим, таке питання не було вирішено апеляційним судом при ухваленні постанов у цій справі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, 241, 242, 252, 311, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі - задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області () понесені позивачем витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Додаткове судове рішення виготовлено 19 січня 2021 року.

Головуючий суддя

Судді: