Справа № 520/3031/2020
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 р.Справа № 520/3031/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/3031/2020

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан"

про стягнення суми податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року задоволено адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" про стягнення суми податкового боргу.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Титан (, податкова адреса: вул. Дніпропетровська, буд. 223, кв. (офіс) 8-8, м. Мерефа, Харківська область, 62472) з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 42936,10 грн. (сорок дві тисячі дев`ятсот тридцять шість гривень 10 копійок).

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач надіслав на адресу суду відзив, в якому заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідач надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю адвоката в розгляді іншої справи.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення вищезазначеного клопотання, оскільки доказів неможливості прибути в судове засідання по цій справі через зайнятість представника відповідача адвоката Савельєва В.В. в іншій справі скаржником не надано, як і не надано доказів неможливості залучення інших осіб для представництва його інтересів в суді.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Титан" має податковий борг в загальному розмірі 42936,10 гривень, а саме:

- Орендна плата з юридичних осіб (Шевченківський район міста Харкова), а саме основний платіж у розмірі 17408,05 гривень, який самостійно визначений платником податків на підставі податкової декларації з плати за № від 25.01.2019 за наступні періоди:

- платіж за червень 2019 з терміном стати 30.07.2019 на суму 4 114,87 гривень; (визначено платником згідно декларації 4 431,06 гривень, однак враховуючи часткову сплату у розмірі 316,00 гривень до сплати 4 114,87 гривень);

- платіж за липень 2019 з терміном сплати 30.08.2019 на суму 4 431,06 гривень;

- платіж за серпень 2019 з терміном сплати 30.09.2019 на суму 4 431,06 гривень;

- платіж за вересень 2019 з терміном сплати 30.10.2019 на суму 4 431,06 гривень;

- Орендна плата з юридичних осіб (Новобаварськнй район міста Харкова), а саме основний платіж у розмірі 7017,39 гривень, який самостійно визначений платником податків на підставі податкової декларації з плати за № від 25.01.2019 за наступні періоди:

- платіж за листопад 2019 з терміном сплати 30.12.2019 на суму 7 017,39 гривень (визначено платником згідно декларації 7254,10 гривень, однак враховуючи часткову сплату у розмірі 236,71 гривень до сплати 7017,39 гривень);

- Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Шевченківський район міста Харкова), а саме основний платіж у розмірі 6856,85 гривень, який самостійно визначений платником податків на підставі податкової декларації з плати за № від 06.02.2019 за наступні періоди:

- платіж за II квартал 2019 з терміном сплати 29.07.2019 на суму 2486,67 гривень (визначено платником згідно декларації 4 370,18 гривень, однак враховуючи часткову сплату у розмірі 1883,51 гривень до сплати 2486,67 гривень);

- платіж за III квартал 2019 з терміном сплати 29.10.2019 на суму 4 370,18 гривень;

- Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Холодногірський район міста Харкова), а саме основний платіж у розмірі 3726,35 гривень, який самостійно визначений платником податків на підставі податкової декларації з плати за № від 06.02.2019 за наступні періоди:

- платіж за II квартал 2019 з терміном сплати 29.07.2019 на суму 385,86 гривень (визначено платником згідно декларації 3 340,49 гривень, однак враховуючи часткову сплату у розмірі 2954,63 гривень до сплати 385,86 гривень);

- платіж за III квартал 2019 з терміном сплати 29.10.2019 на суму 3 340,49 гривень;

- Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Новобаварський район міста Харкова), а саме основний платіж у розмірі 7927,46 гривень, який самостійно визначений платником податків на підставі податкової декларації з плати за № від 06.02.2019 за наступні періоди:

- платіж за II квартал 2019 з терміном сплати 29.07 2019 на суму 2689,29 гривень (визначено платником згідно декларації 5 238,17 гривень, однак враховуючи часткову сплату у розмірі 2548,88 гривень до сплати 2689,29 гривень);

-платіж за III квартал 2019 з терміном сплати 29.10.2019 на суму 5 238,17 гривень (а.с.16-25).

Оскільки вказана заборгованість не була погашена відповідачем, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, оскільки на час розгляду справи податковий борг у добровільному порядку не сплачений, доказів погашення заборгованості у повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (застосований у справі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (підпункт 14.1.157. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Платник податків серед іншого зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України).

Платник податків серед іншого має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), надані контролюючими органами податкові консультації (підпункт 17.1.7. пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України).

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 54.5. статті 54 Податкового кодексу України передбачено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства (пункт 55.1. статті 55 Податкового кодексу України).

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1. статті 56 Податкового кодексу України).

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (пункт 56.18. статті 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг (пункт 58.3 статті Податкового кодексу України).

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (пункт 58.3 статті Податкового кодексу України).

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1. статті 59 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 59.5. статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Положення наведених норм податкового законодавства обумовлюють висновок про те, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню судами підлягає факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу тощо.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09.07.2019р. по справі №821/2205/15.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, даних інтегрованої картки відповідача, самостійно визначені у податкових деклараціях податкові зобов`язання відповідач у встановлені податковим законодавством строки не сплатив.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За правилами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення (за відсутності факту оскарження такого акту індивідуальної дії) визначених в такому рішенні грошових зобов`язань у податкового органу виникає право надіслати платнику податків податкову вимогу.

Стягнення коштів платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання (вручення) платникові податків податкової вимоги.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до вимог розділу IV наказу Мінфіну від 30.06.2017р. №610 «Про затвердження Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків», податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов`язання податковим органом на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми Ю № 54-56 від 03.01.2019 р. (а.с.26), яка надіслана відповідачу та отримана повноважним представником.

Посилання відповідача на те, що копія повідомлення про вручення податкової вимоги вручена невідомій особі "Паршинов" суд вважає необґрунтованими, оскільки, повідомлення про вручення податкової вимоги з номерами поштових відправлень № 685 та № 271 чітко містить відмітки Вручено та За довіреністю уповноваженій особі відповідача 17.01.2019 року, що засвідчено поштовим органом.

Твердження відповідача про невиявлення вищезазначених номерів поштових відправлень за допомогою сервісу Пошук поштових відправлень, судова колегія оцінює критично та зазначає наступне.

Нормативно-правовим актом, який визначає порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку, які регулюють відносини між ними, є Правила надання послуг поштового зв`язку, затвердженні Постановою КМУ від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила).

Згідно з п. 122 Правил заяви про внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази приймаються протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання, про міжнародні реєстровані поштові відправлення - у строки, передбачені актами Всесвітнього поштового союзу, про міжнародні поштові перекази - у строки, передбачені міжнародні угодами про обмін поштовими переказами.

Таким чином, відповідно до Правил, споживач може розшукати реєстроване поштове відправлення протягом шести місяців з дня прийняття до пересилання реєстрованого поштового відправлення.

Крім того, судова колегія зазначає, що відповідач також не скористався можливістю оскаржити податкову вимогу, на даний час податковий борг не сплатив, в зв`язку з чим податкова вимога не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача щодо неправомірності стягнення до бюджету України в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю Титан суми заборгованості є помилковими.

Відповідно даних облікової картки платника податків та розрахунку загальної суми заборгованості у Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" наявний податковий борг в розмірі 42936,10 грн., який на час розгляду справи не сплачено (а.с.100, 101-148).

Згідно з пунктом 95.1 цієї статті ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо стягнення та погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно приписів п. 95.3. ст. 95 ПКУ стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року по справі № 520/3031/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк

Повний текст постанови складено 22.01.2021 року