Справа № 520/17263/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 січня 2021 року № 520/17263/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про зобов`язання вчинити певні дії,-

установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Господарського суду Луганської області від 01.12.2020 №163 в розмірі 60 відсотків від зазначеної суми з дня виникнення права - 19.02.2020 і виплатити з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020;

стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 840,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Луганської області від 01.12.2020 за № 163, оскільки враховуючи рішення Конституційного суду України від 01.12.2020 за №2-р/2020 з 19.02.2020 змінилися складові суддівської винагороди, а тому, виникли правові підстави для проведення вказаного перерахунку.

Ухвалою суду від 07.12.2020 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 КАС України.

У наданому до суду відзиві на адміністративний позов відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, зазначив, що Головне управління здійснювало свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням положень статті 78 КАС України, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року №131/0/15-19 позивачку звільнено з посади судді Господарського суду Луганської області у зв`язку з поданням заяви про відставку та наказом голови Господарського суду Луганської області від 23.01.2019 відраховано зі штату суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 р. по справі № 520/7118/19 зобов`язано Індустріальне об`єднане Управління Пенсійного фонду України м. Харкова при обчисленні розміру довічного грошового утримання ОСОБА_1 зарахувати до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання, стаж роботи в галузі права три роки за період з 02 березня 1994 року по 02 березня 1997 року, що, з урахуванням стажу роботи суддею 22 роки з 03 березня 1997 року по 04 березня 2019 року загалом становить 25 років. Зобов`язано Індустріальне об`єднане Управління Пенсійного фонду України м, Харкова, починаючи з 05.03.2019 р., нараховувати і виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків від суддівської винагороди судді місцевого суду, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, згідно довідки Господарського суду Луганської області № 86 від 04.03.2019 р.

Наразі, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як суддя у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII зі змінами.

У зв`язку з прийняттям зазначеного рішення, позивач звернулась до Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова Головного управління ПФУ у Харківській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставціта надала відповідну довідку Господарського суду Луганської області про суддівську винагороду від 24.02.2020 № 97 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 14-15).

Рішенням від 05.03.2020 № 150 відділу з питань перерахунків пенсії № 25 управління застосування пенсійного законодавства головного управління ПФУ в Харківській області позивачу було відмовлено у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що не визначений порядок проведення такого перерахунку (а.с. 16-17).

Господарським судом Луганської області надано довідку від 01.12.2020 р. № 163 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за № 163, згідно якої станом на 18.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 107202.00 грн., у тому числі посадовий оклад 63060,00 грн., доплата за вислугу років (70%) 44142.00 грн. (а.с.8).

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07. 2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини 1 статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону №1402-VI).

Згідно з частиною 3 статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, розділом ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так у підпункті 4 пункту 24 розділу ХІІ розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

У зазначеному рішенні Конституційний Суд України відзначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Згідно з частиною 1 статті 91 Закону України 13.07.2017 №2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, а позивач набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

Суд звертає увагу на ту обставину, що Верховний Суд неодноразово у постановах від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин, до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним.

Суд наголошує, що зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Перерахунок, який просить здійснити позивачка, обумовлений відновленням раніше порушених прав з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.

Отже, у позивачки виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII з 19 лютого 2020 року, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.

Аналогічний правовий висновок викладений в рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20, яке набрало законної сили 07 серпня 2020року.

Згідно з частиною 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 , судді у відставці, в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Господарського суду Луганської області № 163 від 01.12.2020 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 107202.00 грн., зобов`язати перерахувати та виплатити з урахуванням фактично виплачених сум, грошове забезпечення судді у відставці , починаючи з 19.02.2020 р.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Господарського суду Луганської області від 01.12.2020 №163 в розмірі 60 відсотків від зазначеної суми є передчасними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відмова відповідача у здійсненні перерахунку, не містить жодних застережень щодо відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання судді, не надано таких доказів і позивачем.

Відтак спору між позивачем та відповідачем щодо відсоткового розміру щомісячного грошового утримання судді для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час звернення ОСОБА_1 у цій справі до суду не існувало.

Також позивач ще не зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою щодо перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Луганської області від 01.12.2020 року № 163, а відповідач відповідно ще не приймав рішення, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому. Суд позбавлений процесуальних можливостей вирішувати спір з приводу правовідносин, які не виникли та не стали спірними.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.243-246, 250,255,257-262, 295,297 КАС України, суд

вирішив

Адміністративний позов задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 , судді у відставці, в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Господарського суду Луганської області № 163 від 01.12.2020 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Господарського суду Луганської області від 01.12.2020 №163 в розмірі 60 відсотків від зазначеної суми з 19.02.2020, здійснивши виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.