Справа № 320/4157/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Журавель В.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Справа № 320/4157/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Сакевич Ж.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Київській області

про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач), в якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення до розрахунку пенсії позивача складової «індексація»;

2) зобов`язати відповідача включити до розрахунку пенсії позивача за вислугу років з 03.04.2019 складову «індексація» в розмірі 557,82 грн. та перерахувати і виплатити пенсію з урахуванням отриманих вже сум одним платежем.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що відповідачем безпідставно не було враховано при призначенні позивачу пенсії індексації його грошового забезпечення в розмірі 557,82 грн.

При цьому, суд зазначив, що відповідач мав у наявності всі належні документи для врахування вказаної індексації при визначенні розміру пенсії позивача, але відповідні документи безпідставно не використав.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, зазначаючи, що в цьому випадку відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача, що органи Пенсійного фонду України можуть здійснювати нарахування пенсії лише на підставі наявних у них документів, а також, що він не має довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, яка б породжувала право позивача на здійснення відповідного перерахунку.

Також апелянт вважає помилковим застосування висновків Верховного Суду, викладених у справі № 638/9697/17.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2020 було відкрито апеляційне провадження за апеляцією позивача, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення та наполягає на необґрунтованості доводів апелянта і зазначає, що в матеріалах його пенсійної справи є копія грошового атестату № 30, в якому вказано, що йому встановлено та виплачено індексацію в сумі 557,82 грн.

Також позивач у своєму відзиві зазначає, що на його думку, апеляцію від імені відповідача в цій справі подано неуповноваженою особою.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, під час проходження служби позивачу здійснювалось нарахування та виплата індексації його грошового забезпечення (розрахункові листи за 2017-2018 рр.).

Проведення індексації грошового забезпечення позивача підтверджується довідкою Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.06.2020 № 429.

Позивачу було призначено пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до протоколу призначення пенсії за пенсійною справою від 01.11.2018, позивачу призначено пенсію в розмірі 60% грошового забезпечення виходячи з наступних його складових: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 40%; премія 10,986%.

10.03.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з клопотанням про перерахунок його пенсії з включенням до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія за вислугу років, індексації у розмірі 557,82 грн.

Листом відповідача від 30.04.2020 № 1000-0235-8/33345 позивачу повідомлено про відсутність підстав для включення індексації до його грошового забезпечення для розрахунку пенсії, оскільки індексація не є додатковим видом грошового забезпечення та не носить постійний характер.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення до розрахунку пенсії позивача складової «індексація», звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ), «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III (далі - Закон № 2017-III), «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII), Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону № 2011-XII визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина третя).

Статтею 18 Закону № 2017-III установлено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Згідно з частиною другою статті 19 Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом № 1282-XII.

Відповідно до вимог статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначено Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку в зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 45 у редакції, яка діяла з 21.02.2018, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 45, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17, від 15.04.2019 у справі № 522/9659/16-а, від 30.09.2019 у справі № 751/4349/16-а.

Разом з тим, підставою для нарахування та здійснення перерахунку пенсії особи є відповідна довідка, видана органом, в якому особа проходила службу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що призначення пенсії позивачу було здійснено ГУ ПФУ в Київській області на підставі довідки ГУНП в Київській області від 29.01.2019 № 70 та його грошового атестата № 30, в якому, зокрема серед видів його грошового забезпечення вказано індексацію в розмірі 557,82 грн. /т. 1 а.с. 47/, але такий вид грошового забезпечення всупереч вищенаведеним правовим нормам відповідачем не було враховано.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що він не має довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, яка б породжувала право позивача на здійснення відповідного перерахунку, судова колегія відхиляє як необґрунтовані, оскільки такі документи апелянт мав та застосовував вже на момент призначення позивачу пенсії, але при цьому безпідставно не врахував спірну складову (індексацію).

Тож, доводи апелянта про те, що органи Пенсійного фонду України можуть здійснювати нарахування пенсії лише на підставі наявних у них документів, лише підтверджує протиправність його бездіяльності щодо їх незастосування у відповідній частині (показника індексації).

Разом з тим, вимоги відповідача щодо необхідності подання позивачем іншої, нової, окремої довідки є надмірним формалізмом, що не відповідає принципу верховенства права.

При цьому, судова колегія приймає до уваги правовий підхід, закладений ЄСПЛ при вирішенні справи «Сутяжник проти РФ» (рішення від 25.04.2018) та застосований Верховним Судом у справах №№ 826/5575/17, 910/10616/17, відповідно до якого надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом є правовим пуризмом.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Твердження апелянта щодо помилкового застосування висновків Верховного Суду, викладених у справі № 638/9697/17, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі висновки стосуються, зокрема, правової природи такої складової грошового забезпечення як індексація і їх застосування в контексті вирішення цього спору відповідає вимогам частини п`ятої статті 242 КАС України.

Аналізуючи доводи обох сторін, судова колегія відхиляє доводи позивача, викладені в його відзиві на апеляційну скаргу, щодо відсутності у представника апелянта повноважень на звернення з цією скаргою, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У частині третій статті 55 КАС України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно з частиною другою статті 57 КАС України у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

У пункті 3 частини шостої статті 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, законодавством передбачено можливість представництва суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач (апелянт) у цій справі, у суді при розгляді адміністративних справ незначної складності його уповноваженим представником.

Аналізуючи всі учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 21 січня 2021 року.

Головуючий суддя

Судді: