Справа № 320/5233/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5233/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Ковтун К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Бучанського навчально-виховного комплексу "Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" № 4 Бучанської міської ради Київської області до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Бучанський навчально-виховний комплекс "Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" № 4 Бучанської міської ради Київської області звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 02.09.2019 року № 215.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт посилається на необґрунтованість позовних вимог та хибність висновків суду першої інстанції про неправомірність рішення Фонду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 27.08.2019 року по 28.08.2019 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області проведена планова перевірка з питань дотримання Бучанським навчально-виховним комплексом "Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" № 4 Бучанської міської ради Київської області вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування,за результатами якої складено акт перевірки дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування від 28.08.2019 року № 22/2019.

Під час проведення перевірки відповідачем було встановлено порушення позивачем вимог частини першої статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме листки непрацездатності в кількості 19 шт. було оплачено із порушеннями в оформленні.

У зв`язку з встановленим порушенням відповідач прийшов до висновку про неправомірність порядку використання позивачем страхових коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування на суму 33470, 76 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем було прийнято рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 02.09.2019 року № 215, яким зобов`язано позивача в десятиденний строк від дня отримання рішення повернути Фонду грошові кошти в розмірі 50 206, 14 грн., у тому числі 33 470, 76 грн. - сума неправомірно витрачених страхових коштів та штраф у розмір 16 735, 38 грн (50% неправомірно витрачених страхових коштів).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 19 Закону № 1105-XIV).

Згідно частини першої статті 31 Закону № 1105-XIV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Інструкція про порядок заповнення листка непрацездатності затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406 (далі - Інструкція № 532).

Згідно ч.1 ст. 4 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Пунктами 6, 7 ч. 1 ст. 9 Закону № 1105-XIV визначено, що основними завданнями Фонду та його робочих органів є: здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону № 1105-XIV Фонд має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затверджена постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 № 29 (далі - Інструкція № 29) перевірки здійснюються посадовими особами органів Фонду за місцезнаходженням страхувальника або в приміщенні органу Фонду за пропозицією страхувальника та за умови надання ним всіх необхідних документів для проведення перевірки.

Документом, який складається в установленому законодавством порядку посадовими особами органу Фонду, що проводили перевірку, фіксує факт її проведення та результати є акт перевірки (пункт 1.5 Інструкції № 29).

Пунктами 3.13.2, 3.13.3 Інструкції № 29 визначено, при складанні акта перевірки посадові особи органу Фонду об`єктивно та чітко викладають факти порушень, виявлені під час перевірки, з посиланням на відповідну структурну одиницю нормативно-правового акта. Акт перевірки має відповідати вимогам ділової мови та офіційно-ділового стилю.

Порушення, які є типовими і повторюються, відображаються у додатках до акта перевірки з детальним обґрунтуванням цих порушень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач із посиланням на частину першу статті 31 Закону № 1105-XIV в акті перевірки вказує, що 19 листків непрацездатності були оплачені із порушеннями в оформленні. Наведені обставини покладені в основу оскаржуваного рішення.

У додатку (Таблиці 2) до Акту перевірки від 28.08.2019 року зазначено:

а) при заповненні титульної сторони форми 16-ти бланків листків непрацездатності, виданих медичними закладами України (серія АДІ № 730555 ; серія АДД №094245; серія АДТ №214498; серія АДТ № 214550 ; серія АДТ № 214431; серія АДТ № 269276, серія АДМ № 351296, серія АДІ № 741291, серія АГІ № 726626, серія АГЩ № 395565, серія АГУ № 277194, серія АДТ № 216052, серія АДТ № 216162, серія АДТ № 217393, серія АДТ № 216160, серія АДТ № 216154), по яких виплачувалася допомога працівникам позивача, у відповідній графі вказано не повну назву закладу охорони здоров`я;

б) при заповненні медичним працівниками титульної сторони бланків решти 3-х листків непрацездатності, виданих уповноваженими медичними закладами України (серія АДЕ № 590431, серія АТД № 176423, серія АДТ № 254435 ), у відповідній графі вказано неповну адресу місця знаходження закладу охорони здоров`я, вказано неповну назву підприємства та не повністю вказано посаду лікаря, який засвідчив видачу листка непрацездатності.

Колегія суддів зазначає, що порядок та процедура проведення перевірки, процедура винесення оскаржуваного рішення в даному випадку позивачем не оскаржується.

У позові та відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що покладення на нього відповідальності за несуттєві порушення порядку заповнення медичними працівниками закладів охорони здоров`я листків непрацездатності є протиправним та безпідставним. Крім того, на думку позивача єдиною правовою підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного Рішення є застосування до фактів порушень, зафіксованих в акті перевірки, пункту 3.1. підзаконного акта, а саме Інструкції №532, тоді як застосування цієї норми до даних правовідносин суперечить нормам законів України та принципу верховенства права, визначеного статтею 6 КАС України.

Натомість на думку апелянта виявлені при перевірці помилки у заповненні працівниками медичних закладів бланків лікарняних листків, на які позивач не звернув належної уваги та прийняв їх до відшкодування застрахованим особам, є доказами порушення позивачем вимог частини першої статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Інструкції "Про порядок заповнення листка непрацездатності", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406, що призвело до неправомірних витрат позивачем грошей Фонду соціального страхування України на виплату працівникам позивача компенсації втрати здоров`я.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" №2240-III з метою удосконалення порядку видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, розроблено Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455 (далі - Інструкція № 455), яка визначає порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі.

За приписами п. 1.4.1. Інструкції № 455 право видачі листків непрацездатності надається лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я.

Водночас, нормами п. 8.3. Інструкції № 455 визначено, що за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з п. 1 Інструкції № 532 листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Записи в ЛН здійснюються розбірливим почерком, без помарок, синім, фіолетовим або чорним чорнилом.

Згідно п.2,3 Інструкції №532 насамперед заповнюється корінець ЛН. Підкреслюється слово "первинний" або "продовження", у разі продовження ЛН зазначається номер попереднього. Указуються: прізвище, ім`я та по батькові (повністю) непрацездатного та місце його роботи (назва підприємства, установи, організації), дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою зазначається рік), прізвище лікаря, який видав ЛН, номер медичної карти амбулаторного чи стаціонарного хворого, підпис одержувача у графі "Підпис одержувача".

Паспортна частина ЛН (прізвище непрацездатного, ім`я та по батькові, вік) заповнюється за даними документів, місце роботи - зі слів непрацездатного.

Після заповнення корінець залишається в закладі охорони здоров`я.

Далі заповнюється частина лицьового боку ЛН що видається непрацездатному.

Підкреслюється слово "первинний" або "продовження" із зазначенням номера та серії попереднього ЛН у разі його продовження. Чітко вказуються: назва і місцезнаходження закладу охорони здоров`я (повністю), що підтверджуються штампом та печаткою закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності"; дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою вказується рік), прізвище, ім`я, по батькові непрацездатного (повністю); число повних років (цифрами); стать підкреслюється; місце роботи: назва і місцезнаходження підприємства, установи, організації (повністю).

Згідно п. 4.5 Інструкції №532 у разі помилок у тексті здійснюється виправлення тексту, що підтверджується записом «Виправленому вірити», підписом лікуючого лікаря та печаткою закладу охорони здоров`я «Для листків непрацездатності».

Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

В даному випадку, як свідчать матеріали справи позивач є страхувальником по коштах Фонду, а особи відносно яких видано досліджувані лікарняні листки - застрахованими особами.

Дослідивши зміст спірних лікарняних листів колегія суддів встановила, що дійсно у 16 з них у відповідній графі вказано не повну назву закладу охорони здоров`я, а ще у 3 у відповідній графі вказано неповну адресу місця знаходження закладу охорони здоров`я, вказано неповну назву підприємства та не повністю вказано посаду лікаря, який засвідчив видачу листка непрацездатності.

Факт виявлених порушень не заперечується позивачем.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що саме лікарі несуть відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян.

Відповідно до ст. 28 Закону № 2240 страховик має право здійснювати перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам. Крім того, страховик зобов`язаний: здійснювати контроль за достовірністю поданих страхувальниками та застрахованими особами відомостей, визначених статтями 27 і 51 цього Закону.

Нормами п. 8.1. Інструкції № 455 передбачено, що контроль за виконанням цієї Інструкції закладами охорони здоров`я усіх відомств здійснюють у межах своєї компетенції Міністерство охорони здоров`я України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, профспілки та їх об`єднання.

При цьому, за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян не передбачено відповідальності пацієнтів, оскільки відповідальними особами за таке заповнення визначено саме лікарів (п. 8.3 Інструкції № 455).

За відсутності відповідальності пацієнта стосовно правильності заповнення листків непрацездатності, а також враховуючи, що сам факт настання страхових випадків по досліджуваним листкам непрацездатності не ставиться під сумнів органом Фонду, підстав для повернення коштів Фонду, які були виплачені відповідно до вказаних листків непрацездатності не вбачається.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2020 року у справі № 802/2184/16-а.

До того ж, суд першої інстанції правильно зазначив, що виявлені під час перевірки порушення заповнення листків непрацездатності (зазначення у відповідній графі неповної назви закладу охорони здоров`я, неповна адреса місцезнаходження роботодавця та інше), є неістотними недоліками при заповненні листків непрацездатності, які не можуть бути підставою для невизнання правомірності нарахування підприємством суми матеріального забезпечення за рахунок Фонду соціального страхування.

Суд зазначає, що зміст виданих медичними закладами бланків усіх 19 листків непрацездатності, що зазначені в Акті перевірки, не давав посадовим особам Бучанського навчально-виховного комплексу "Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" № 4 Бучанської міської ради Київської області підстав сумніватися у тому, що ці листки стосуються працівників саме цього закладу.

Відтак, взяті позивачем до обліку спірні 19 лікарняних листків хоча і містять недоліки у заповненні окремих граф, однак інформація, що була у цих графах зазначена медичною установою, не перешкоджала можливості достовірно ідентифікувати осіб, які є надавачами та отримувачами соціальної допомоги в даному випадку.

При цьому, перевірку фактів порушень видачі застрахованим особам зазначених вище листків непрацездатності у медичних закладах, які здійснювали видачу працівникам позивача листків непрацездатності, відповідач не здійснював.

Також, під час опрацювання заяв-розрахунків позивача по спірним листкам непрацездатності, відповідачем не було встановлено порушень.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні листки непрацездатності правомірно отримали статус первинних документів обліку позивача та стали основою для відповідних господарських операцій з коштами підприємства та Фонду соціального страхування.

Колегія суддів зазначає, що статтею 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначений вичерпний перелік підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності. Зокрема допомога не надається:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

Інших підстав для відмови застрахованій особі у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, у тому числі у випадку неповного заповнення медичним закладом граф листка непрацездатності щодо найменування підприємства чи його місцезнаходження - Закон не передбачає.

Як і не містять норми цього закону вимог до заповнення певних граф бланку листків непрацездатності, недотримання яких було б підставою для невиплати працівникам страхового відшкодування за рахунок коштів Фонду соціального страхування.

Апелянтом також не наведено правових підстав для відмови у прийнятті ЛН позивачем при наявності у ньому незначних неточностей.

Також суд зазначає, що Фонд має право накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону (п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону № 1105-XIV).

Пунктами 2, 3 ч.2 ст. 10 Закону № 1105-XIV передбачено, що на Фонд покладено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів та контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування.

Згідно ст.15 Закону № 1105 роботодавець зобов`язаний повернути Фонду суму виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг потерпілому на виробництві у разі невиконання своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.

У разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Проте, зазначені в Акті перевірки порушення під час видачі медичними закладами листків непрацездатності не можна вважати порушенням порядку використання страхових коштів, а здійснені позивачем на підставі спірних 19 листків непрацездатності виплати застрахованим особам за рахунок коштів ФССУ не містять ознак порушення цим підприємством порядку використання страхових коштів цього Фонду.

Порушення ж пункту 3.1 Інструкції № 532 не може тягнути наслідків у вигляді обов`язку повернення Фонду соціального страхування сум коштів, виплачених за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Отже, до позивача не може застосовуватися норма частини шостої 6 статті 15 цього Закону, яка передбачає обов`язок з повернення коштів Фонду у визначених цим законом випадках.

Відповідно відповідачем безпідставно застосовано до позивача передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" санкції у розмірі 50 % витрачених страхових коштів.

Доводи апелянта про те, що Акт перевірки не містить позначки або запису про наявність заперечень, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначена обставина не свідчить про згоду позивача з фактом виявлених порушень.

Враховуючи викладене у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що рішення від 02.09.2019 року № 215 "Про повернення коштів фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства", є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких