Справа № 120/398/21-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

21 січня 2021 р. справа № 120/398/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення його позову до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді

в с т а н о в и в :

19.01.2021 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.

Одночасно, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Національної поліції у Вінницькій області вчиняти дії щодо подальшого звільнення ОСОБА_1 , переведення чи переміщення його на інші посади, а також заборони видавати з цього приводу будь-які розпорядчі документи до моменту вирішення справи по суті.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову представник позивача зазначив, що Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №49 о/с від 03.06.2020 року, підполковника поліції ОСОБА_1 призначено заступником начальника Гніванського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області - начальником слідчого відділення, звільнивши з посади помічника начальника Головного управління, з 04.06.2020 року.

На переконання представника позивача, невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що реальне виконання рішення суду може бути унеможливлене, звільнення позивача та переведення його на іншу посаду призведе до внесення відповідних записів до особової справи, трудової книжки та інших документів, що створить в подальшому проблеми для кар`єрного зростання, оскільки такі записи, незважаючи їх подальше скасування, залишаться в відповідних документах.

Крім того, представник позивача вказав про очевидність протиправності рішення, оскільки в супереч вимогам 32 КЗпП України, позивача звільнено з попередньої посади та призначено на посаду в іншу місцевість без належних правових підстав та з порушенням норм трудового законодавства.

Визначаючись щодо порядку розгляду поданої заяви, суд враховує положення частини 1 ст. 154 КАС України, якими визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розгляд заяви про забезпечення позову слід здійснювати в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом позову у даній адміністративній справі є правомірність Наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №49 о/с від 03.06.2020 року про призначення позивача заступником начальника Гніванського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області - начальником слідчого відділення, звільнивши з посади помічника начальника Головного управління.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття обраних заходів забезпечення позову представник позивач стверджує, що оскаржуваний наказ є очевидно протиправним та таким, що прийнятий без належних на те підстав. Представник позивача також зазначає, що невжиття таких заходів значно ускладнить відновлення порушених прав та інтересів позивача у справі.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів про забезпечення позову, суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.

При цьому, небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

Суд зазначає, що наведені представником позивача доводи не є свідченням існування очевидних ознак протиправності спірного наказу та очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до прийняття у справі рішення по суті заявлених вимог, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, в матеріалах позовної заяви відсутні копії трудової книжки позивача, а тому обґрунтовані підстави стверджувати, що відповідачем на підставі оскаржуваного наказу за період часу з 03.06.2020 року по 21.01.2021 року ще не внесені до трудової книжки позивача відповідні записи про звільнення та призначення на іншу посаду, у суду відсутні.

Крім того, відповідно пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 року № 58, у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний". Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення.

У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення. При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що небезпека істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення його позовних вимог, відсутня.

Стосовно посилання представника позивача на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу, суд зазначає, що протиправність Наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №49 о/с від 03.06.2020 року про призначення позивача заступником начальника Гніванського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області - начальником слідчого відділення, звільнивши з посади помічника начальника Головного управління, може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову, на даному етапі її заявлення та за відсутності доказів того, що відповідач вчиняє будь-які дії на викання окаржуваного наказу, є не обґрунтованою, поданою передчасно, обґрунтування якої зводиться лише до припущення можливості порушення права позивача, а відтак є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення його позову до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дончик Віталій Володимирович