Справа № 147/1418/20
Суддя: Мудрак А. М.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/1418/20
Провадження № 2-а/147/2/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Перегняка Ігоря Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

21 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Перегняка І.І., в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 №806586 від 09.12.2020 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., винесену інспектором ВБДР УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Перегняком І.І. за ч.1 ст.126 КУпАП. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що згідно з постановою про адміністративне правопорушення серії ДП18 №806586 від 09.12.2020 він керував транспортним засобом, не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1б Правил дорожнього руху, при цьому в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП «керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами». Даною постановою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає постанову про накладення на нього адміністративного стягнення незаконною та такою, що підлягає скасуванню. 09.12.2020 після 15.00 він прямував по вул. Котовського в с. Ободівка Тростянецького району в район сільського кладовища для здійснення поминального обряду близької родички на автомобілі «IKSO SAMAND» номерний знак НОМЕР_1 . Поблизу кладовища помітив поліцейський автомобіль та поліцейського, який зробив йому жест-вимогу про зупинку. Він зупинився та попрохав поліцейського пояснити йому причину зупинки. Поліцейський відповів, що він рухався «підозріло». На що позивач відповів, що це не є причиною зупинки. На дані твердження поліцейський не зреагував та наказав надати посвідчення водія. Позивач вказав поліцейському, що його дії незаконні, але надав всі необхідні документи принагідно вказавши, що посвідчення знаходиться у його телефоні в електронному вигляді в додатку «Дія». Відповідач сфотографував його водійське посвідчення і після перевірки всіх документів, які він надав на вимогу поліцейського, позивач рушив по справах. 15.12.2020 позивач отримав поштовим зв`язком постанову, з якої дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Таким чином, на думку позивача, було складено незаконну постанову, факти, викладені в ній, не відповідають дійсності. Також зазначає, що інспектор про винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 22.12.2020 відкрито провадження по даній справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

12 січня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що під час патрулювання по вул. Котовського в с. Ободівка інспектором ВБДР УПП у Вінницькій області ДПП Перегняком І.І. було зупинено автомобіль «ІKSO SAMAND» номерний знак НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом під час перевірки документів не пред`явив на законну вимогу інспектора посвідчення водія відповідної категорії, у зв`язку з чим він порушив п.2.4а Правил дорожнього руху. Встановивши всі обставини правопорушення інспектором, було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Також вказує, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, та подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Відповідач інспектор ВБДР УПП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Перегняк І.І., будучи повідомленим в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з постановою серії ДП18 №806586 від 09.12.2020, винесеної інспектором ВБДР УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Перегняком І.І., 09.12.2020 о 15 год. 30 хв. на автодорозі Р-33 «Вінниця-Балта», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п.2.1б Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями п.8, п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Частиною першою статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З аналізу наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова ДП18 №806586 від 09.12.2020 не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення ОСОБА_1 , надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено його права та обов`язки, розглянуто клопотання в разі їх наявності.

Таким чином відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки позивачу не було роз`яснено його права та вирішено клопотання під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Заперечуючи проти позовних вимог, у своєму відзиві, представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.4 а Правил дорожнього руху. Однак, в оскаржуваній постанові вказано, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 б Правил дорожнього руху.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем жодним чином не підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені обставини, надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до посадової особи.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача щодо складання постанови про адміністративне правопорушення протиправними, то в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, суд, скасовуючи оскаржуване рішення та направляючи адміністративну справу на новий розгляд, застосував найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права позивача; заявлені в цій частині вимоги виходять за межі повноважень суду, встановлених ч.3 ст. 286 КАС України, вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення позивачем не заявлено.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. В зв`язку з чим вимога позивача про стягнення понесених ним судових витрат підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 280 КУпАП, ст. 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Перегняка Ігоря Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити частково.

Скасувати постанову серії ДП18 №806586 винесену 09.12.2020 інспектором ВБДР УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Перегняком І.І. за ч.1 ст. 126 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 425 грн., а справу направити до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області на новий розгляд.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, з урахуванням п. 3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу Розділу VI Прикінцеві положення КАС України).

Повний текст судового рішення складено 20 січня 2021 року.

Суддя А.М. Мудрак