Справа № 440/7389/20
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/7389/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2020 року ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі відповідач або ГУПФУ в Полтавській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 2 частиною другою статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з 5 травня 2003 року по 8 вересня 2008 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 2 вересня 2020 року про підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства - підтвердити період роботи у ТОВ "СПМК-" з 5 травня 2003 року по 8 вересня 2008 року, як період роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наданими відповідачу документами в повній мірі підтверджено період роботи у ТОВ СПМК-2 на посаді газоелектрозварника, а тому відмова відповідача у зарахуванні цього періоду роботи є необгрунтованою.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 440/7389/20. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

02 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Полтавській області із заявою про підтвердження стажу роботи.

У заяві позивач просив підтвердити періоди роботи з 2003 по 2008 та надав до органу Пенсійного фонду наступні документи: довідку з Єдиного державного реєстру про ліквідацію підприємства, установи, організації без визначення правонаступника; трудову книжку; документи, видані архівними установами; довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.

20 жовтня 2020 року комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при ГУПФУ в Полтавській області прийнято рішення №107, яким вирішено відмовити ОСОБА_1 у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 5 травня 2003 року по 8 вересня 2008 року. Підставою для відмови зазначено відсутність даних про види зварювальних робіт; відсутність даних про проведення атестації робочих місць.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Особливості призначення пенсій за віком на пільгових умовах врегульовано Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №058-IV (надалі Закон № 1058).

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно статті 114 Закону України № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, відповідно до вказаних норм права, обов`язковими умовами для набуття громадянином права на пенсію на пільгових умовах є в сукупності: а) досягнення 55 років; б) наявність страхового стажу роботи не менше 30 років; в) наявність стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України - не менше 12 років 6 місяців; г) зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 повний робочий день; ґ) шкідливі і важкі умови праці визначені за результатом атестації робочого місця.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок) передбачено що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу виповнилось 55 років, що підтверджено копією його паспорту.

З матеріалів справи вбачається, що з метою підтвердження трудового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, позивачем пенсійному органу надано наступні документи: трудову книжку, довідку з Єдиного державного реєстру про ліквідацію пі підприємства, установи, організації без визначення правонаступника; архівну довідку щодо заробітної плати позивача у ТОВ СПМК-2; архівний витяг щодо прийняття та звільнення позивача ОСОБА_1 з ТОВ СПМК-2; довідку про реорганізацію ТОВ СПМК-2, довідку щодо відсутності в архівних документах інформації про роботу ОСОБА_1 з неповним робочим днем, відпустки без збереження заробітної плати за період з 5 травня 2003 року по 8 вересня 2008 року у ТОВ СПМК-2; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ТОВ Полтавагаз; копію висновку Державної експертизи умов праці №313 (від 51 грудня 2005 року №04-9308); копію наказу №50/а від 11 листопада 2005 року "Про проведення атестації робочих місць з шкідливими умовами праці" та №55 від 16 грудня 2005 року "Про результати атестації робочих місць зі шкідливими умовами"; копію переліку робочих місць, виробництв професій і посад, працівникам яких підтверджено право на доплати за роботу із шкідливими і важкими умовами праці, перелік робочих місць, виробництв професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення ТОВ СПМК-2, копію переліку робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам, яких, підтверджено право на додаткову відпустку за роботу зі шкідливими і важкими умовами праці ТОВ СПМК-2, копію переліку робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам, яких підтверджено право безкоштовного отримання 0,5 молока за роботу із шкідливими умовами праці ТОВ СПМК-2.

Позивачем разом із заявою про призначення пенсії надано пенсійному органу копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , що відповідач не заперечує.

Дослідивши залучену до матеріалів справи копію трудової книжки судом встановлено, що у ній у хронологічному порядку містяться записи про трудову діяльність ОСОБА_1 із зазначенням дат прийняття на роботу.

Жодних зауважень щодо записів у трудовій книжці позивача від відповідача не надходило, періоди роботи записані чітко, записи скріплені печатками та підписами уповноваженої особи, а тому сумніватись у достовірності відомостей, внесених у трудову книжку у суду немає.

Записами у трудовій книжці підтверджено, що позивач у період з 05 травня 2003 року по 08 вересня 2008 року працював за договором на посаді газоелектрозварника у ТОВ СПМК-2.

Відповідно до розділу XXXIII ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2005 року №36, передбачені професії електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах, електрозварники ручного зварювання.

Відмовляючи позивачу у підтвердженні пільгового стажу Комісія при ГУПФУ в Полтавській області виходила з відсутності даних про види зварювальних робіт та даних про проведення атестації робочих місць.

Водночас, підтверджуючи факт проведення атестації робочих місць з шкідливими умовами праці позивачем надано копію наказу ТОВ СПМК-2 від 11 листопада 2005 року №50-а про проведення атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці.

За результатами атестації робочих місць з шкідливими умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення працівникам, робочі, місця, професії та посади яких визначені в Додатку 1 до наказу ТОВ СПМК-2 від 16 грудня 2005 року №55, зокрема - посада електрогазозварник.

Крім того, висновком Державної експертизи умов праці від 20 грудня 2005 року №04-9308 щодо експертизи на правильність застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах, право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 підтверджено по 2 робочим місцям, зокрема - електрогазозварник ТОВ СПМК-2.

За висновком експертизи Список №2 у ТОВ СПМК-2 атестація робочого місця з шкідливими умовами праці проведена згідно з вимогами нормативних документів.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядком № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, що посада газоелектрозварювальник, на якій працював позивач у період з 5 травня 2003 року по 8 вересня 2008 року, передбачена Списком №2, а тому цей період відноситься до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відмовляючи позивачу у підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 5 травня 2003 року по 8 вересня 2008 року відповідач застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

За викладених обставин, суд вважає, що спірне рішення Комісії при Головному управлінні ПФУ в Полтавській області від 20 жовтня 2020 року №107 про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 5 травня 2003 року по 8 вересня 2008 року, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а стаж за вказаний період таким, що підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20 жовтня 2020 року №107 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 5 травня 2003 року по 8 вересня 2008 року у ТОВ "СПМК-2", до стажу роботи, що да право на пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, позовна вимога щодо повторного розгляду заяви позивача задоволенню не підлягає, оскільки не є належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору є протиправне рішення відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у розмірі сплаченого судового збору повністю.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20 жовтня 2020 року №107.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 5 травня 2003 року по 8 вересня 2008 року у ТОВ "СПМК-2", до стажу роботи, що да право на пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя К.І. Клочко