Справа № 826/11685/16
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Черпіцької Л.Т.,

при секретарі - Василенко Ю.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому просив:

- визнати протиправним, недійсним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20.05.2016 року № , прийняте Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» - задоволено, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2017 року - скасовано, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» - задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У постанові колегією суддів Верховного Суду наголошено, що «проведення камеральних перевірок через їх спрощену процедуру не вимагає від платників податків будь-яких витрат часу та ресурсів, не створює для платників будь-якого додаткового адміністративного навантаження та не заважає нормальному перебігу їх господарської діяльності. Аналогічна правова позиція вже була викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 808/918/17, від 23 червня 2018 року у справі № 803/552/17, від 21 червня 2018 року у справі 813/448/17, а також від 24 квітня 2020 року у справі №803/477/17. Враховуючи протилежний висновок суду апеляційної інстанції, Верховний Суд вважає, що належним способом для розгляду даної справи у судовому порядку є необхідність дослідження на предмет законності винесення спірного податкового повідомлення-рішення, якому суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року прийнято до свого провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, призначити розгляд справи на 19 січня 2021 року о 10:40 год.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що повідомлення - рішення від 20.05.2016 року № прийняте Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі та в межах норм чинного законодавства.

Колегія суддів, враховуючи висновки Верховного Суду у даній справі вважає за необхідне частково скасувати спірне податкове повідомлення - рішення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» (далі - ТОВ «Апрілекс») є юридичною особою та перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві).

Відповідачем проведено перевірку ТОВ «Апрілекс», за результатами якої складено акт від 24.02.2016 р. № 474/26-54-11-01-11.

У висновку зазначеного акту перевірки відповідачем встановлено порушення ТОВ «Апрілекс» граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, виписаних за жовтень 2015року та зареєстрованих з порушенням вимог п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки від 24.02.2016 р. № 474/26-54-11-01-11 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.05.2016 р. № , яким до позивача за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на 22 і менше календарних днів на суму ПДВ 94849,90 грн., застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 28454,98 грн.

Вважаючи винесене рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, доводам апелянта та висновкам Верховного Суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 75.1 ст. 75, п. 76.1 ст. 76 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «Апрілекс» вважає спірне податкове повідомлення - рішення протиправним, так як, на переконання суб`єкта господарювання, відповідач у 2015 та 2016 роках був позбавлений можливості проводити перевірки суб`єктів господарювання (за виключними випадками), а тому проведена камеральна перевірка позивача є незаконною, крім того сума завищення по оспорюваному податковому повідомленню - рішенню складає 9485 грн., що свідчить про його протиправність.

Щодо правомірності проведення камеральної перевірки варто врахувати правові висновки Верховного Суду, висловлені в межах спірних правовідносин.

Так, у постанові від 03 грудня 2020 року, Верховним Судом наголошено, що відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральна перевірка проводиться у приміщенні податкового органу виключно на підставі податкових декларацій (розрахунків), поданих платником податків. Об`єктом перевірки за положеннями цього підпункту є серед іншого дані Єдиного реєстру податкових накладних. Саме аналізуючи дані цього реєстру податковий орган встановив порушення реєстрації податкових накладних позивачем за грудень 2015 року, що і стало підставою для застосування штрафу.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

28 грудня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон №71-VIII, відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб`єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Аналізуючи зміст наведених норм, якими встановлений спеціальний порядок проведення перевірок суб`єктів господарювання за певними умовами, суд касаційної інстанції вважає, що запроваджені наведеним Законом обмеження не стосуються камеральних перевірок, які є функцією здійснення повноважень контролюючим органом.

Разом з тим, об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

На користь такого висновку свідчить і мета, з якою був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», а саме зменшення адміністративного навантаження на суб`єктів господарювання з річним оборотом менше 20 мільйонів грн, а також із метою ефективного використання ресурсів фіскальних органів було тимчасово обмежено здійснення щодо таких платників податків окремих видів податкових перевірок, проведення яких потребувало значних зусиль як із боку контролюючих органів, так і платників податків.

Водночас, проведення камеральних перевірок через їх спрощену процедуру не вимагає від платників податків будь-яких витрат часу та ресурсів, не створює для платників будь-якого додаткового адміністративного навантаження та не заважає нормальному перебігу їх господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція вже була викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 808/918/17, від 23 червня 2018 року у справі № 803/552/17, від 21 червня 2018 року у справі 813/448/17, а також від 24 квітня 2020 року у справі №803/477/17.

Отже, доводи позивача щодо протиправності проведення камеральної перевірки є необґрунтованими.

Щодо законності винесення спірного податкового повідомлення-рішення, варто зазначити наступне.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, закріплено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Так, як вбачається з матеріалів справи, податкова накладна № 1 на суму 94 849,90 грн. була виписана 05.10.2015 року, проте зареєстрована лише 11.11.2015 року, кількість днів затримки у реєстрації - 22 днів, сума штрафних санкцій, відповідно до норм чинного законодавства - 20%, отже сума штрафних санкцій повинна була складати 18969,98 грн., що, власне не заперечується й самим позивачем.

Більше того, представником відповідача 31.08.2016 року подано заяву про часткове визнання адміністративного позову, в якому останній позовні вимоги в частині скасування суми штрафної санкції в розмірі 9485 грн. визнає.

З огляду на те, що Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві правомірно проведено перевірку позивача та винесено податкове повідомлення - рішення, яке за своєю суттю є вірним, проте відповідачем не вірно розраховано суму штрафних санкцій, у зв`язку з чим частково визнано позов, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс».

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 2 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції адміністративний позов задоволено частково (в розмірі 9 485 грн.), колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 964,60 грн. (1378 грн. за подання позовної заяви + 1515,80 грн. за подання апеляційної скарги/3), тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було частково порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» - задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» - задовольнити частково.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 245, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 20.05.2016 року № в розмірі 9485 грн., прийняте Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» (04205, м. Київ, проспект Оболонський, б. 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (04213, м. Київ, пр.-т. Героїв Сталінграду 58, код ЄДРОПУ: 39468697) суму сплаченого судового збору у розмірі 964,60 грн. (дев`ятсот шістдесят чотири гривні шістдесят копійок).

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Апрілекс» - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Л.Т.Черпіцька

Повний текст виготовлено 19 січня 2020 року.