Справа № П/811/918/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року

м. Київ

справа № П/811/918/16

адміністративне провадження № К/9901/17075/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 (суддя Хилько Л.І.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 (головуючий суддя Щербак А.А., судді Баранник Н.П., Дурасова Ю.В.)

у справі № П/811/918/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромтара»

до Кіровоградської митниці ДФС

про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

УСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпромтара» (далі - ТОВ «Укрпромтара», позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської митниці ДФС (далі - митниця, відповідач) з позовом про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 21.12.2015 № 901000006/2015/000173/2, від 15.04.2016 № 901000006/2016/000037/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.12.2015 № 901050000/2015/00187, від 15.04.2016 року № 901050000/2016/00039.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.12.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просив скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 та та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 у справі № П/811/918/16.

В обґрунтування касаційної скарги відповідачем зазначено, що подані до митного оформлення документи містили розбіжності, додаткових документів на підтвердження митної вартості товарів декларантом надано не було, митну вартість визначено згідно статті 64 Митного кодексу України за другорядним резервним методом.

Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «Укрпромтара» і підприємством Gitre srl (Італія) укладено контракти №535 15 від 12.11.2015 та №536 16 від 15.01.2016 щодо поставки металевих ручок із зачепами, виготовлених з оцинкованого сталевого гальванізованого дроту, діаметром 3,8 мм, у верхній частині ручки на дрот одягнута пластмасова трубка, дрот зігнуто у восьми місцях під різними кутами, призначені для використання у побуті для металевих відер.

Згідно прайс-листів Gitre srl була встановлена ціна за такі металеві ручки з зачепами, а саме 0,0746 Є за одиницю. В прайс листах було зазначено, що за попередню оплату замовлення покупець отримує 1,5 % знижку. За домовленістю сторін покупець ТОВ «Укрпромтара» здійснює попередню оплату за замовлений товар і тому в контракті в пункті 3 зазначається вартість поставки товару вже з урахуванням знижки (дисконту) в розмірі 1,5 %, а в пункті 4 контракту встановлено, що товар буде оплачено шляхом передоплати безготівковим перерахуванням на рахунок постачальника. Також, сторони контракту домовились, що вартість упаковки (тари) входить у вартість товару. В рахунках-фактурах продавець Gitre srl зазначає кількість одиниць товару, вартість за одиницю, загальну суму, суму знижки та загальну суму вартості товару. Визначена сторонами сума поставки товару попередньо сплачується покупцем ТОВ «Укрпромтара» на банківський рахунок постачальника Gitre srl.

При митному оформленні товарів ТОВ «Укрпромтара» було самостійно визначено митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту).

Суди попередніх інстанцій вказують, що посадовими особами Кіровоградської митниці було встановлено, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності щодо вартості товару, врахування знижки, строків дії та дати видання документів.

Відповідно до вимог п.3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів додатково надати каталоги, специфікації, прейскурант виробника товару; висновки про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлені експертними організаціями, а також будь-які додаткові документи за власним бажанням.

У зв`язку з ненаданням додаткових документів, відповідачем була визначена митна вартість товарів за другорядним методом - за резервним методом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивачем надано митному органу усі документи, що підтверджували заявлену ним митну вартість товару, а митним органом у спірних рішеннях про коригування заявленої митної вартості товарів та картках відмови у прийнятті митних декларацій, жодним чином не було обґрунтовано із посиланням на подані декларантом документи неможливість застосування як першого, так і жодного із другорядних методів визначення митної вартості товару.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що сумнів митного органу у контрактній вартості товарів є необґрунтованим, а позивач подав достатні документи для підтвердження контрактної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів зауважує, що судами попередніх інстанцій не встановлено в повній мірі фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

В матеріалах справи №П/811/918/16 відсутні картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.12.2015 № 901050000/2015/00187, від 15.04.2016 року № 901050000/2016/00039, які є предметом спору у даній справі.

Відтак, висновки судів попередніх інстанцій, що митницею у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів та картках відмови жодним чином не обґрунтовано із посиланням на подані декларантом документи неможливість застосування як першого, так і жодного із другорядних методів визначення митної вартості товару, є передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак такі судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій).

Відповідачем у касаційній скарзі зазначено та матеріалами справи підтверджується, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 21.12.2015 №901000006/2015/000173/2, від 15.04.2016 №901000006/2016/000037/2 прийняті за другорядним методом визначення митної вартості, а саме за резервним. Кіровоградський окружний адміністративний суд також дійшов висновку, що митницею відповідно до ст. 64 Митного кодексу України було застосовано резервний метод визначення митної вартості.

Разом з цим, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 22.03.2017 дійшов висновку, що відповідачем була визначена митна вартість товарів за другорядним методом - ціною договору щодо подібних товарів. Такий висновок не містить обґрунтувань з посиланням на первинні документи та не узгоджується з висновком суду першої інстанції, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи та дослідження доказів.

Не встановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі, свідчить про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при розгляді справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи

Верховний Суд вважає, що встановлені порушення допущені як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 у справі №П/811/918/16 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді: І.А. Васильєва
С.С. Пасічник
В.П. Юрченко