Справа № 826/27005/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року

м. Київ

справа № 826/27005/15

адміністративне провадження № К/9901/50491/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Желєзного І.В., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року у складі колегії суддів: Чаку Є.В. (головуючий), суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В. у справі за його позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - уповноважена особа Фонду, Фонд, ПАТ "Дельта Банк", відповідно) Кадирова Владислава Володимировича, Фонду, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:

1.1 - визнати протиправними дій та рішення відповідача щодо визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у євро від 17 лютого 2015 року №010-03506-170215, між ПАТ "Дельта банк" та ОСОБА_1 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного Договору;

1.2 - зобов`язати уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта банк" за Договором за рахунок коштів Фонду;

1.3 - зобов`язати уповноважену особу Фонду надати Фонду додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 196484,48 грн. за рахунок коштів Фонду ОСОБА_1 за Договором;

1.4 - зобов`язати Фонд включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта банк" за Договором за рахунок коштів Фонду.

2. Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 24 листопада 2017 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував наказ уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2015 року №813 в частині визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у євро від 17 лютого 2015 року №010-03506-170215, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк".

Зобов`язав уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.

Позов у іншій частині залишив без задоволення.

3. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 21 березня 2018 року скасував постанову суду першої інстанції та прийняв нову, якою відмовив у задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, суд апеляційної інстанції, виходив із того, що рахунок позивача був поповнений третьою особою в порушення Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта банк», тому у відповідача були відсутні підстави для направлення ним Фонду додаткової інформації про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дальта Банк» за рахунок Фонду.

4. Судами попередніх інстанцій встановлено що:

4.1 17 лютого 2015 року між позивачем, як вкладником, та ПАТ «Дельта Банк», як банком, укладено Договір №010-03506-170215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у євро, за яким сума вкладу складає 6 500 євро, вклад залучається з моменту зарахування вкладу на рахунок та на строк по 19 березня 2015 року включно, процентна ставка - 4,5 % річних.

4.2 Факт внесення коштів на рахунок за договором підтверджується копією платіжного доручення №46009376 від 17 лютого 2015 року та не заперечувався сторонами.

4.3 Постановою правління Національного банку України «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» №150 від 2 березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

4.4 2 березня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» № 51, на підставі якого, з 3 березня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 3 березня по 2 червня 2015 року включно та призначено уповноважену особу Фонду - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича.

4.5 У подальшому, до рішення виконавчої дирекції Фонду №51 від 2 березня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» було внесено зміни, відповідно до яких пункт 2 цього рішення викладений у такій редакції: «Тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 3 березня по 2 вересня 2015 року включно».

4.6 Рішенням виконавчої дирекції Фонду «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» №147 від 3 серпня 2015 року строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 2 жовтня 2015 року включно.

4.7 У період здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» позивачем встановлено, що його не включено до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок Фонду.

4.8 Разом із тим, згідно витягу з Протоколу засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», комісія дійшла висновку, що договори банківських вкладів, укладені між банком та фізичними особами після 16 січня 2015 року включно, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є одночасно кредиторами банку, є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI).

4.9 Також, Комісія вирішила затвердити результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно з пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, у тому числі й Договір, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем.

4.10 Наказом уповноваженої особи Фонду «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» №813 від 16 вересня 2015 року вирішено застосувати наслідки нікчемності договорів банківських вкладів (депозитів), що є нікчемними з підстав, визначених пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI згідно переліку, наведеного в додатку №1. У даному переліку міститься інформація і про Договір, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем.

4.11 Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

5.1 На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначив, що судом апеляційної інстанції не враховано, що законодавством не передбачено заборону зарахування вкладу на рахунок фізичної особи шляхом перерахування з відкритого у тому ж банку рахунку третьої особи та не встановлено обмежень щодо походження коштів вкладу. Крім того, зазначив, що отримання будь-якою фізичною особою права на відшкодування коштів за вкладом внаслідок факту розміщення нею коштів на банківських рахунках не є перевагою для такої фізичної особи, а визначається реалізацією її права, прямо передбаченого Законом №4452-VI, яке гарантується Фондом.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

6. Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

7. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8. Згідно з положеннями частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

9. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом №4452-VI.

10. Відповідно до статті 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

11. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

12. Згідно частини першої статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

13. Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом.

14. Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

15. Згідно частин першої, другої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

16. Відповідно до частини першої статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

17. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу (депозиту) від 17 лютого 2015 року №010-03506-170215 та на відповідному рахунку позивача розміщено грошові кошти на загальну суму 6 500,00 доларів США, отже у розумінні закону, ОСОБА_1 є вкладником.

18. Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок відбулись 17 лютого 2015 року, до початку запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду (3 березня 2015 року).

19. Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до норм Закону №4452-VI.

20. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №802/351/16-а/.

21. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не довів наявності правових підстав вважати спірний договір банківського вкладу, укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» нікчемним та, відповідно, застосовувати наслідки нікчемності до даних договорів, так само, як не доведено наявність інших правових підстав, визначених Законом №4452-VI, для невключення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

22. Разом із цим, суд касаційної інстанції враховує те, що відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку відшкодування Фондом коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року №14 (далі - Положення №14) перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

23. Колегія суддів зауважує, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду №823 від 26 травня 2016 року внесено зміни до Положення №14. Пункт 5 розділу ІІ вказаного Положення викладено у новій редакції, зокрема, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

24. Також, цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. Схожі приписи містяться і в пункт 6 розділу ІІ вказаного Положення чинних станом на момент розгляду справи.

25. Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має надати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

26. З огляду на те, що станом на дату розгляду справи у суді касаційної інстанції відповідний перелік вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, вже сформовано та подано на затвердження Фонду, належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання уповноваженої особи Фонду надати доповнення до переліку стосовно позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

27. З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині зобов`язання уповноваженої особи Фонду надати до Фонду зміни та/або доповнення до переліку рахунків щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом.

28. Проте, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, проте помилково вказав у резолютивній частині про зобов`язання подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта банк» за рахунок Фонду, тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни абзацу третього резолютивної частини рішення суду першої інстанції, виклавши у наступній редакції:

"Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта банк" надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Дельта банк", за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб".

29. Оцінюючи висновки судів попередніх інстанцій та доводи касаційної скарги в сукупності, Суд вважає, що неврахування вищевказаних обставин, порушення норм матеріального та процесуального права призвело до помилкових висновків судів попередніх інстанцій та неправильного вирішення спору.

30. Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

31. За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні позову підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції про зобов`язання уповноваженої особи Фонду надати до Фонду додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 підлягає зміні в цій частині позовних вимог.

32. Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. від 16 вересня 2015 року №813 в частині визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у євро від 17 лютого 2015 року №010-03506-170215, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" колегія суддів зазначає наступне.

33. Згідно частин першої, другої, десятої статті 38 Закону №4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

34. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону №4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

35. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України та частина третя статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Дельта Банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

36. Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №19/353/16 від 4 липня 2018 року.

37. Також, колегія суддів звертає увагу, що положення пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

38. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

39. Отже, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

40. Встановлена правова природа згаданого рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо його оскарження, а тому позовна вимога про визнання протиправним наказу про визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у євро від 17 лютого 2015 року №010-03506-170215 не може бути розглянута у судовому порядку (у тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах).

41. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтею 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

42. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. від 16 вересня 2015 року №813 в частині визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у євро від 17 лютого 2015 року №010-03506-170215, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк", із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 345, 354-356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року скасувати.

Змінити постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2017 року виклавши абзац третій резолютивної частини рішення суду першої інстанції у наступній редакції:

"Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта банк" надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Дельта банк", за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб".

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2017 року у частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича від 16 вересня 2015 року №813 у частині визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у євро від 17 лютого 2015 року №010-03506-170215, укладеного між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" скасувати, провадження у справі в цій частині позовних вимог закрити.

У решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді: І.В. Желєзний С.М. Чиркін