Справа № 638/5496/20
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/5496/20

Провадження № 2-а/638/9/21

20.01.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Подус Г.С.,

секретар судового засідання Коваленко О.В.,

розглянувши адміністративну справу в спрощеному провадженні без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції 1 батальйону 6 роти Терешенкова Дмитра Олександровича УПП в Харківській області про скасування постанови,-

встановив:

22.04.2020 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову старшого сержанта поліції 1 батальйону 6 роти Терешенкова Дмитра Олександровича УПП в Харківській області, серії ЕАК №2309436 від 28.03.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 28.03.2020 року приблизно о 15.57 год. він керував автомобілем Peugeot 508, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Полтавське Шосе, 202/1 в смт Пісочин в напрямку м. Харкова. Після під`їзду до стаціонарного посту поліції він був зупинений інспектором поліції Терешонковим Д.О. який повідомив його про порушення п. 12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах. На його прохання пред`явити докази, зокрема фото чи відеозйомку, а також сертифікат на прилад, яким вимірювалася швидкість руху, йому було відмовлено, його права передбачені ст. 268 КУпАП, в повному обсязі не були йому роз`яснені. Окрім того, в оспорюваній постанові лазерний вимірювач TruCAM, є незаконним , а отримані технічні дані, щодо швидкості є такими, з яких неможливо встановити дійсні обставини справи та роблять цей доказ недостовірним у розумінні ст. 75 КАС України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач надав до суду відзив на позов Вх. №1105 від 12.01.2021 року, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, вказав, що 28.03.2020 року під час несення служби на дорозі М-03 (Харків-Київ-Довжанський) в межах населеного пункту Пісочин в Харківській області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС 000709 виявлений факт руху транспортного засобу Peugeot 508, д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 83 км/год, що є перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 33 км/год та порушенням п. 12.4 ПДР України. Також зазначили, що на теперішній час відеозаписи розгляду справи не вбачається можливим надати, так як відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів за 28.03.2020 року були знищені 28.04.2020 року шляхом стирання з серверу на підставі вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року. Разом з цим фотокартка та відеозапис , здійснені приладом TruCAM LTI 20/20 № ТС 000709 були знищені 19.08.2020 року.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 274, ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно із ч.1,2 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Встановлено, що 28.03.2020 року приблизно о 15.57 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot 508, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Полтавське Шосе, 202/1 в смт. Пісочин в напрямку м. Харкова.

28.03.2020 року старшим сержантом поліції 1 батальйону 6 роти Терешенковим Дмитром Олександровичем УПП в Харківській області винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 ( із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Згідно п. 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлено ч.1 ст. 122 КпАП України.

За правилами ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Суд наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, та взагалі інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП, у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Суд вважає, що в разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, не може вважатись доказом. Більш того, відповідач надав до суду відомості про знищення як відеозапису так і даних, що містились на TruCAM LTI 20/20 № ТС 000709.

Така правова оцінка наявних у справі доказів винуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення узгоджується із сталою практикою Верховного Суду в аналогічних спорах, викладеною, зокрема в постанові від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а, від 15.11.2018 у справі № 524/7184/16-а, у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 19.02.2020 у справі № 607/3394/17.

З огляду на викладене, суд зауважує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, не долучено до матеріалів справи жодних належних доказів.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Проте, зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Враховуючи вищезазначене, суд вказує на те, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому не погоджується, що відповідачем належними та допустимими доказами доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАК № 2309436 від 28.03.2020 року про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст. 8, 11, 94, 99, 160-163, 246 КАС України, ст.ст. 122, 247, 251, 254, 256, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції 1 батальйону 6 роти Терешенкова Дмитра Олександровича УПП в Харківській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2309436 від 28.03.2020 року винесену старшим сержантом поліції 1 батальйону 6 роти Терешенковим Дмитром Олександровичем УПП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя