Справа № 607/20241/20
Суддя: Гуменний П. П.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2021 Справа №607/20241/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гуменного П.П.,

секретаря с/з Храпак М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 1 роти 2 лейтенанта поліції Кумчій Василя Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №751709 від 15 листопада 2020 року, -

з участю: представника відповідача Кондрат Л.Р., -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції та інспектора взводу 1 роти 2 лейтенанта поліції Кумчій Василя Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №751709 від 15 листопада 2020 року, просив провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що у нього є дозвіл №2020-5 НГ від 13 листопада 2020 року на проїзд великогабаритного вантажу з терміном дії, з 13 листопада 2020 року по 19 листопада 2020 року. Інспектор поліції не перевірив дану обставину та неправомірно виніс відносно нього постанову. Наявність дозволу виключає порушення п. 22.5 ПДР та ч.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затв. Постановою КМУ №30 від 18 січня 2001 року. Також зазначив про те, що його вантаж ніяк не міг бути фізично завширшки 4м 10см. Габарити його транспортного засобу разом з вантажем не перевищували допустимих норм визначених в дозволі №2020-5 НГ від 13 листопада 2020 року. Можливо інспектор мав на увазі висоту, а не ширину вантажу.

Поліцейським не надано жодного доказу порушення ним п.22.5 ПДР та ч.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затв. Постановою КМУ №30 від 18 січня 2001 року.

Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 1 роти 2 лейтенанта поліції Кумчій Василя Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №751709 від 15 листопада 2020 року, залишено без руху.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 1 роти 2 лейтенанта поліції Кумчій Василя Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №751709 від 15 листопада 2020 року.

05 січня 2021 року до суду представником Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подано відзив на позов, у якому представник відповідача просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі. Додатково зазначає про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 751709 від 15 листопада 2020 року, позивач 15 листопада 2020 року о 01 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом МАN д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення великогабаритного вантажу загальною шириною 4,1 м, без погодження маршруту руху з органом Національної поліції України, чим порушив п.22.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1321 КпАП України. Згідно п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України). Відповідно до п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м, за довжиною - 22 м, фактичну масу понад 40 т, навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Пунктом 2.1. г) ПДР України передбачений обов`язок водія великогабаритного транспортного засобу мати при собі документацію відповідно до вимог спеціальних правил. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Пунктами 25-28 Правил визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб. Позивачем невірно трактуються дії поліцейських щодо замірів габаритів керованого ним транспортного засобу як здійснення габаритно-вагового контролю. З метою встановити, чи належить транспортний засіб під керуванням позивача до великогабаритних та чи потребує дозволу на рух, встановленого спеціальними правилами, працівниками поліції були здійснені заміри великогабаритного вантажу. Враховуючи вищевикладене, та з огляду матеріалів, долучених позивачем, поліцейськими при складанні адміністративних матеріалів на позивача було дотримано вимоги чинного законодавства, підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення немає, а твердження позивача спростовуються нормами КУпАП та спрямовані на уникнення останнього від адміністративної відповідальності. Позивачем допущено порушення вимог п. 22.5 ПДР України, за що останній і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, просила в його задоволенні відмовити з мотивів, що наведені у відзиві на позов.

Відповідач інспектор взводу 1 роти 2 лейтенанта поліції Кумчій В.М. в судове засідання не з`явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 132-1 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. В санкції даної статті також вказано, що за дане правопорушення несуть відповідальність і водії.

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №751709 від 15 листопада 2020 року, вбачається, що 15 листопада 2020 року о 01:15 год. на а/д М-19 в с.Нагірянка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN р.н. НОМЕР_2 , який перевозив вантаж загальною шириною 4м 10см без погодження маршруту руху з органом Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 510 гривень.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м.

При цьому основним документом, що надає право на рух великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, є дозвіл, що видається перевізнику Національною поліцією за наявності узгодження з дорожніми, комунальними підприємствами і організаціями.

При цьому до матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 надано копію дозволу № НОМЕР_3 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, строк дії якого з 13 листопада 2020 року по 19 листопада 2020 року, згідно якого, вантажному автомобілю MAN TGX 26.480, НОМЕР_1 , причіп FAYMONVILLE STBZ-3-VA, НОМЕР_4 , з вантажем: техніка по маршруту, дозволено перевозити вантаж - довжиною 26 м., шириною 3,75 м., висотою 4,30 м., загальною вагою 48 т., з навантаженням на найбільш навантажену вісь 8 т., вантаж виступає за задній габарит ТЗ 4 м.

У відповідності до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, визначені ст. 251 КУпАП.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

За загальним правилом частини 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст.77 КАС України, а тому, саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винною у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

В даному випадку відповідачем не надано жодних доказів дотримання вказаної вище процедури, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу.

В матеріалах справи відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які б містили докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Інші докази на підтвердження встановлених відповідачем обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні, сторонами не подані.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 №751709 від 15 листопада 2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 1 роти 2 лейтенанта поліції Кумчій Василя Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №751709 від 15 листопада 2020 року - задовольнити, наведену постанову - скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24.

Відповідач: інспектор взводу 1 роти 2 лейтенант поліції Кумчій Василь Миколайович, адреса місця роботи: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24.

Головуючий суддя Гуменний П.П.