Справа № 1.380.2019.001437
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 січня 2021 року

Київ

справа № 1.380.2019.001437

адміністративне провадження № К/9901/31711/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2020 у справі № 1.380.2019.001437 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Фідленс» до Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДФС у Чернігівській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2020 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС, скаржник), направлена поштою 19.11.2020.

Одночасно ГУ ДПС було подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка вмотивована тим, що вперше касаційна скарга у цій справі була подана у строк, встановлений чинним законодавством, проте, Верховний Суд її повернув ухвалою від 16.09.2020 з підстав, встановлених статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Зазначає, що відповідно до вимог Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ), який набрав чинності 02.04.2020, розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 169 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Враховуючи, що постановою Кабінету Міністрів України карантин у країні продовжений до 31.12.2020, вважає, що справа має бути переглянута в касаційному порядку.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, Верховний Суд ухвалою від 10.12.2020 визнав їх неповажними та запропоновав скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали повідомити інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження. Також, у зв`язку із невідповідністю касаційної скарги вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, запропонував надати суду уточнену касаційну скаргу, зміст якої, зокрема щодо підстав касаційного оскарження, має бути викладено з урахуванням вимог передбачених статтею 328 КАС України.

На виконання вимог цієї ухвали від ГУ ДПС 28.12.2020 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено уточнену касаційну скаргу та заяву про поновлення строку, яка обґрунтована тим, що вперше касаційна скарга у цій справі подавалася в строки, визначені процесуальним законодавством, проте без сплати судового збору. Зазначає, що повторна касаційна скарга направлена у найкоротший строк. Наведені обставини свідчать про вжиття контролюючим органом невідкладних заходів щодо повторного подання належним чином оформленої касаційної скарги, отже наявні правові підстави для поновлення пропущеного строку. Також зазначає, що норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаться поважними для вирішення питання поновлення пропущеного строку, такі причини визначаються з огляду на обставини справи. Звертає увагу, що в інших справах Верховний Суд визнавав аналогічні причини пропуску поважними. Наголошує, що право на судовий захист входить до переліку тих прав, що захищаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів вважає, що наведене скаржником обґрунтування не можна вважати поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки скаржник так і не обґрунтовує причин, які перешкоджали йому привести свою скаргу у відповідність із вимогами пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у більш стислі строки з моменту отримання ухвали Верховного Суду про повернення вперше поданої касаційної скарги, однак, повторне звернення відбулося більше ніж через двадцять днів. На переконання скаржника така тривалість не свідчить про наявність зайвих зволікань, однак, колегія суддів з цим не погодилася, про що зазначено в ухвалі Верховного Суду від 10.12.2020 про залишення касаційної скарги без руху.

Наявність права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою не є безумовною підставою для поновлення строку. Крім того, таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується тим, що зі змісту частини восьмої статті 169 КАС України можна зробити висновок, що скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань.

Проте подана повторно касаційна скарга так і не усунула недоліки, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги, що також згідно з ухвалою Верховного Суду від 10.12.2020 було однією із підстав для залишення її без руху.

Тобто скаржником вчинялися дії щодо касаційного оскарження судових рішень, натомість саме ним не було дотримано вимог КАС України щодо форми і змісту касаційної скарги, зокрема, щодо викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, що стало підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги у цій справі.

Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення касаційної скарги заявникові не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Та обставина, що в інших справах Верховний Суд, оцінивши наведені причини пропуску строку у взаємозв`язку із наданими доказами, дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, не доводить наявність у цій справі відповідних підстав.

Посилання на те, що касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має дуже суттєве значення для відповідача не звільняє особу, яка подає касаційну скаргу, від дотримання нею строку подання касаційної скарги, встановленого статтею 329 КАС України, а також від виконання нею вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, відповідно, такі посилання не є достатньою підставою і для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, оскільки її не можна вважати такою, що не залежила від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, однак має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особа, зацікавлена в її поданні, повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.

На підставі наведеного, керуючись частиною третьою статті 3, пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2020 у справі № 1.380.2019.001437 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Фідленс» до Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДФС у Чернігівській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко