Справа № 380/4293/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року м. Київ № 380/4293/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Управління поліції охорони в Київській області

до ОСОБА_1

про стягнення витрачених на навчання коштів

ВСТАНОВИВ:

Управління поліції охорони в Київській області (далі по тексту - позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просило стягнути із ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони в Київській області 6789,00 грн, витрачених на навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що заборгованість відповідача виникла у зв`язку з невиконанням умов контракту про проходження служби в поліції від 05 грудня 2016 року №902, згідно з яким, у разі звільнення зі служби в поліції до закінчення визначеного договором строку з будь-яких підстав (крім звільнення на підставі підпунктів 1, 2, 3, 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"), відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу під час свого звільнення всі його витрати, пов`язані з навчанням у навчальному закладі. З огляду на те, що відповідач звільнений зі служби протягом перших трьох років після закінчення навчання наявні підстави для стягнення з відповідача коштів за навчання.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі №380/4293/20 матеріали адміністративного позову Управління поліції охорони в Київській області до ОСОБА_1 про стягнення витрачених на навчання коштів передано на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №380/4293/20 передано на розгляд судді Кузьменко А.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копія ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року направлена відповідачу поштовим відправленням.

Станом на час розгляду справи відповідачем відзив на позов до суду не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Між управлінням поліції охорони в Київській області, ОСОБА_1 та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони укладено договір від 05 грудня 2016 року №902, за умовами якого підрозділ доручає, навчальний заклад приймає на себе обов`язок за заявкою підрозділу здійснити проходження поліцейським первинної професійної підготовки та навчання за професією 5169 "Охоронник" і класифікацією 3-го розряду, а підрозділ зобов`язується оплатити вартість такого навчання; укладаючи цей договір щодо порядку та умов оплати підрозділом навчання поліцейського, сторони виходять з того, що поліцейський має намір перебувати у трудових відносинах з підрозділом не менше 3 років з дня укладання контракту про проходження служби в поліції; вартість навчання визначається навчальним закладом на підставі затвердженого Департаментом поліції охорони кошторису витрат на навчання та складає 22 539 грн.

Відповідно до пункту 4.5 Договору від 05 грудня 2016 року №902 у разі, зокрема, звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський відшкодовує підрозділу витрати пов`язані з його навчання та витрати, які здійснив підрозділ у зв`язку з виплатою йому грошового утримання за час навчання.

У разі відмови поліцейського від добровільного відшкодування підрозділу витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства.

Наказом Управління поліції охорони в Київській області від 12 жовтня 2016 року №141 о/с ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором батальйону поліції охорони.

Наказом Управління поліції охорони в Київській області від 12 жовтня 2016 року №4919 ОСОБА_1 направлено для проходження первинної професійної підготовки до Вінницького професійного училища Департаменту поліції охорони з 17 жовтня 2016 року.

Відповідно до наказу Управління поліції охорони в Київській області від 20 лютого 2017 року №1043 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув після успішного закінчення курсу первинної професійної підготовки у Вінницькому професійному училищі Департаменту поліції охорони з 15 лютого 2017 року.

Наказом Управління поліції охорони в Київській області від 22 жовтня 2017 року №129 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Начальником Управління поліції охорони в Київській області та ОСОБА_1 затверджено графік погашення заборгованості за навчання у Вінницькому вищому професійному училищі по 3756,5 грн щомісяця з листопада 2019 року по квітень 2020 року (включно).

Станом на 04 травня 2020 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість в сумі 6789,0 грн, у зв`язку з чим позивачем останньому скеровано вимогу від 05 травня 2020 року №1532/43/30/03-2020.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Частиною першою статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

За приписами частин 4 та 5 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" вбачається, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно зі статтею 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Абзацом 3 пункту 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261, визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах зі специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Подані позивачем розрахунки витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, відповідають Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах та Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Діючим законодавством не передбачено умови, за яких особа має право на звільнення від відшкодування вказаних витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем покладені на нього зобов`язання, передбачені договором від 05 грудня 2016 року №902, виконані в повному обсязі і належним чином, в тому числі перераховано навчальному закладу кошти за проходження професійного навчання ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звільнився зі служби в поліції за власним бажанням, не відпрацювавши трьох років, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок з відшкодування позивачу витрат, здійснених на його професійне навчання.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи несплачена відповідачем часина витрат, здійснених на його професійне навчання, становить 6789,00 грн.

Відповідачем належних та допустимих доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його, в межах заявлених позовних вимог, до суду не надано.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного та наявних у матеріалах справи доказів, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони в Київській області 6789,00 грн, витрачених на навчання.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі наявних у справі доказів та їх оцінки під час розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд доходить висновку про доведеність позивачем підстав виникнення заборгованості, наявність боргу у визначеному ним розмірі, а також дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню боргу в судовому порядку, що дає суду підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Управління поліції охорони в Київській області задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління поліції охорони в Київській області 6789 (шість тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) грн 00 коп, витрачених на навчання.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко