Справа № 120/7503/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 січня 2021 р. Справа № 120/7503/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовом звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач). За змістом позовних вимог позивач просить суд: визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області у формі рішення № 79 від 19.11.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 5 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 12.11.2020 року, з моменту звернення з заявою про призначення пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 19.11.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. Як вказує сторона позивача, причиною відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність необхідного пільгового стажу роботи свинаркою, дояркою, так як зарахувати її страховий стаж до пільгового неможливо через відсутність документального підтвердження про виконання встановлених норм обслуговування голів худоби та через відсутність документального підтвердження про приналежність підприємства, в якому працювала за період з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року, до сільського господарства. Таке рішення відповідача ОСОБА_1 вважає протиправним, адже факт роботи на посадах доярки та свинарки з виконанням встановлених норм у період з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року в ТОВ "Арчі" підтверджується уточнюючою довідкою від 11.09.2020 року №167 та індивідуальними розцінками для працівників свиноферми ТОВ "Арчі" за 2007-2008 роки. Окрім того, позивач вказує, що ТОВ "Арчі" відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, займається видами діяльності, що належать до сільськогосподарських.

Ухвалою від 07.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Окрім того, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

28.12.2020 року до суду подано відзив, у якому представник відповідача зазначив, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах обов`язковою умовою є підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками, відповідного зразка, підприємств або організацій про пільговий характер роботи, у якій має бути зазначено: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; посилання на норму законодавства, згідно якої визначається право на пільгове пенсійне забезпечення; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано зазначено довідку; та довідками про виконання норм обслуговування. Окрім того, сторона відповідача вказує, що рішенням Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні заявниці підтверджено до пільгового стажу роботи свинаркою-оператором період роботи з 05.06.1985 року по 31.12.1991 року. Враховуючи вище викладене, відповідний період було зараховано до пільгового стажу роботи, що фактично становить 6 років 6 місяців 27 днів. Щодо періоду роботи у ТОВ "Арчі" з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року, у відзиві зазначається, що документального підтвердження про фактичне виконання заявницею встановлених на підприємстві норм обслуговування тварин не надано. Також, з назви підприємства - ТОВ "Арчі", неможливо однозначно встановити приналежність даного підприємства до сільськогосподарських підприємств. Тому, на переконання ГУ ПФУ у Вінницькій області законні підстави для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року відсутні.

Підсумовуючи вищезазначене представник відповідача вказує, що згідно з наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 7 місяців 1 день, у свою чергу, пільговий стаж роботи дояркою - 6 років 6 місяців 27 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_2 від 19.05.1985 року, що видана на ім`я ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_1 відповідно свідоцтва про шлюб від 05.04.1986 року серії НОМЕР_3 ) з 05.06.1985 року по 21.07.1989 року позивач працювала дояркою, а з 21.07.1989 року по 23.10.2005 року - свинаркою в Юзефо-Миколаївському цукрокомбінаті, який 19.12.1995 року реорганізований в сільськогосподарське акціонерне товариство "Юзефо-Миколаївське" (далі - САТ "Юзефо-Миколаївське"). У період з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року ОСОБА_1 працювала свинаркою в товаристві з обмеженою відповідальністю "Арчі" (далі - ТОВ "Арчі").

Як вказує позивач, 12.11.2020 року вона звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області через Козятинський відділ обслуговування громадян з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ у Вінницькій області було прийнято рішення №79 від 19.11.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком, у якому вказується, що рішенням Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні заявниці підтверджено до пільгового стажу роботи свинаркою-оператором період роботи з 05.06.1985 року по 31.12.1991 року. Щодо періодів роботи ОСОБА_1 у ТОВ "Арчі" з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року відповідач зазначає, що заявницею надано уточнюючу довідку про пільговий характер роботи №167 від 11.09.2020 року, видану ТОВ "Арчі", згідно якої вона дійсно в період з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року працювала свинаркою в даному господарстві та повністю виконувала норми обслуговування тварин; та індивідуальні розцінки для працівників свиноферми ТОВ "Арчі" за 2006-2008 роки, якими встановлено норми обслуговування тварин. Проте, на переконання сторони відповідача, документального підтвердження про фактичне виконання заявницею встановлених на підприємстві норм обслуговування тварин не надано. Окрім того, з назви підприємства - ТОВ "АРЧІ", неможливо однозначно встановити приналежність даного підприємства до сільськогосподарських підприємств.

Враховуючи вище викладене, рішенням №79 від 19.11.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 5 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з огляду на відсутність у неї необхідного пільгового стажу роботи свинаркою - 20 років.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, відповідно до пункт 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Таким чином, суд доходить висновку, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт дояркою, досягнення відповідного віку, а також наявність стажу дояркою понад 20 років.

Згідно зі статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи та тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку № 637 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1), передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на час звернення з заявою до відповідача страховий стаж позивача становив 27 років 7 місяців 1 день.

В оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ у Вінницькій області, відмовляючи у призначені пільгової пенсії ОСОБА_1 , вказало що у останньої відсутній необхідний 20-річний стаж роботи, який дає право на призначення даного виду пенсії.

Окрім того, суд звертає увагу, що у рішенні від 19.11.2020 року №79 відповідач надає оцінку періоду роботи ОСОБА_1 у ТОВ "Арчі" з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року та як підстави для не зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу позивача вказує: відсутність документального підтвердження про фактичне виконання заявницею встановлених на підприємстві норм обслуговування тварин; неможливість однозначно встановити із назви підприємства - ТОВ "Арчі" його приналежність до сільськогосподарських підприємств.

Щодо документального підтвердження фактичного виконання встановлених на підприємстві норм обслуговування тварин, суд зазначає таке.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, Кабінет Міністрів України не визначав порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до цього нормою обслуговування належить вважати певну кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яку вона зобов`язана обслужити упродовж установленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. А відтак, ураховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні, не нижчому від технічно обґрунтованих норм. В свою чергу, до технічно обґрунтованих норм належать: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з урахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней у цьому господарстві.

Відповідно, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою або ж свинаркою і про виконання встановлених норм обслуговування.

Згідно з уточнюючої довідки від 11.09.2020 року №167 (а.с. 10) ОСОБА_1 працювала свинаркою з 01.11.2005 року (Наказ №10 від 01.11.2005 року) по 14.04.2008 року (Наказ №46к-а від 14.04.2008 року). Окрім того, позивачем надано індивідуальні розцінки для працівників свиноферми по ТОВ "Арчі" за 2006, 2007, 2008 роки (а.с. 22-24), якими визначено норми обслуговування (гол.), розряд та розцінку (грн.).

Тобто, ТОВ "Арчі" визначено індивідуальні розцінки, проте, відомостей про виконання норм обслуговування кількості тварин свинарками у товариства відсутні.

Зокрема і ГУ ПФУ у Вінницькій області у рішенні від 19.11.2020 року №79 також не заперечує факт роботи позивача у період з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року свинаркою в ТОВ "Арчі".

Разом з тим, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні свинаркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтверджуючих документів) норм обслуговування тварин для свинарок господарства за вищевказані роки на підприємстві, де працювала позивач, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання позивачем повний робочий день робіт за посадою свинарка, в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 липня 2018 року та 7 лютого 2019 року №№709/1360/17, 699/155/17.

Також, суд враховує ту обставину, що колегією Міністерства сільського господарства Української РСР 30.01.1973 року прийнято Рекомендації, які були надіслані відділам агропромислового розвитку районів, відповідно до яких в кожному сільськогосподарському підприємстві мали бути розроблені свої норми обслуговування тварин в залежності від умов праці та обслуговування, а рекомендовані Міністерством норми виробітку і обслуговування тварин, в залежності від механізації, зокрема корів 16-30 голів. А отже, нормативно-правових документів щодо встановлення єдиних норм обслуговування тварин не існує. Вони встановлювалися самостійно господарствами.

Водночас, стаття 46 Конституції України говорить, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

При цьому суд зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, позаяк збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України Права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у пункті 54 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пічкур проти України" Суд також зазначив про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В контексті даної адміністративної справи, суд зазначає, що належне пенсійне забезпечення є конституційним правом позивача.

Воно є абсолютним та на нього не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018 року.

Отже, підтвердженням того, що позивач працювала свинаркою у період з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року є записи №7-8 на аркуші 6 трудової книжки серії НОМЕР_4 від 19.05.1985 року та наявні у матеріалах справи довідка №167 від 11.09.2020 року про підтвердження роботи свинаркою у період з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року, а також індивідуальні розцінки для працівників свиноферми за 2006-2008 роки. На переконання суду, такі докази є достатніми для доведення факту роботи ОСОБА_1 в оспорюваний період.

Щодо неможливість однозначно встановити із назви підприємства - ТОВ "Арчі" його приналежність до сільськогосподарських підприємств, як підстави для відмови у призначенні пенсії, суд вказує таке.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7, згідно з яким до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "доярка" та "свинарка", запроваджена в 1961 році.

З інформації вебсайту Міністерства юстиції України "Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань" (за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search), було встановлено, що ТОВ "Арчі" (, адреса: вул. Миру, 72, с. Михайлин, Козятинський район, Вінницька область, 22162) займається такими видами діяльності:

01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний);

01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів;

01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур;

01.42 Розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів;

01.46 Розведення свиней;

01.49 Розведення інших тварин;

01.50 Змішане сільське господарство;

01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві;

01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві;

10.11 Виробництво м`яса;

10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості;

10.81 Виробництво цукру;

10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах;

46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами;

46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

46.22 Оптова торгівля квітами та рослинами;

46.23 Оптова торгівля живими тваринами;

46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами;

46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами;

46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами;

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Тобто, із зазначеного можна зробити висновок, що ТОВ "Арчі" є саме сільськогосподарським підприємством, адже всі його види діяльності пов`язані із вирощуванням, розведенням, виробництвом та оптовою торгівлею продукцією рослинництва та тваринництва.

Отже, така підстава для відмови, як неможливість однозначно встановити приналежність ТОВ "Арчі" до сільськогосподарських підприємств є формальною, адже відомості при види діяльності такого товариства є загальнодоступними, окрім того неможливість ГУ ПФУ у Вінницькій області встановити приналежність підприємства з огляду лише на його найменування не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №79 від 19.11.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Водночас, надаючи правову оцінку обраному позивачем способу захисту шляхом визнання протиправною відмови, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Водночас, задоволення позовної вимоги про визнання протиправною відмови у призначені пенсії не є належним способом захисту прав позивача, оскільки, у спірних правовідносинах належним та повним способом захисту порушених прав є саме скасування рішення, адже, саме по собі визнання відмови відповідача протиправною не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків, тобто, не впливають на обсяг прав та інтересів ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, враховуючи те, що з матеріалів справи було встановлено, що рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №79 від 19.11.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним, суд вважає за необхідне скасувати зазначене рішення, з метою ефективного поновлення порушених прав позивача.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.11.2020 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Суд враховує, що однією з підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах для жінок, які працюють (працювали) доярками (операторами машинного доїння), свинарками операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства є саме наявність стажу на зазначених роботах не менше 20 років.

З рамках даної адміністративної справи було підтверджено стаж роботи позивача на посаді свинарки за період з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року.

При цьому, з матеріалів справи було встановлено, що ОСОБА_1 з 05.06.1985 року по 21.07.1989 року працювала дояркою, а з 21.07.1989 року 23.10.2005 року працювала свинаркою в Юзефо-Миколаївському цукрокомбінаті, який 19.12.1995 року реорганізований в CAT "Юзефо-Миколавське".

Водночас, зі змісту рішення №79 від 19.11.2020 року вбачається, що рішенням Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні заявниці ( ОСОБА_1 ) підтверджено до пільгового стажу роботи свинаркою-оператором період роботи лише з 05.06.1985 року по 31.12.1991 року.

Враховуючи вище викладене, відповідачем було фактично зараховано до пільгового стажу роботи лише 6 років 6 місяців 27 днів.

Проте, суд не надає оцінку рішенню комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні щодо зарахування вказаного періоду, адже позивач не оскаржує останнє. Відтак, суд позбавлений можливості встановити обставини, що слугували підставою для прийняття такого рішення та відповідно надати їм оцінку. Окрім того, ні стороною позивача, ні стороною відповідача не надано суду зазначеного рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 05.06.1985 року по 23.10.2005 року на посадах доярки та свинарки.

Отже, стажу, підтвердженого рішенням комісії та даним рішенням суду, недостатньо для набуття позивачем права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, адже загальна кількість пільгового стажу ОСОБА_1 становить трохи більше 10 років, при необхідному в 20 років.

З огляду на наведене, оскільки права ОСОБА_1 в даному випадку є порушеними, і прийняття рішення на користь позивача належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що позовна вимога зобов`язального характеру підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах період роботи з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, із урахуванням викладених висновків суду.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів представників сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 840,80 грн. як за звернення до суду з позовом з однією вимогою немайнового характеру. А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що 420,40 грн. є пропорційною сумою до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 №79 від 19.11.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах період роботи з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, із урахуванням викладених висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Рішення у повному обсязі сформовано: 22.01.2021 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна