Справа № 810/5548/15
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року

м. Київ

справа № 810/5548/15

адміністративне провадження № К/9901/35945/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 (суддя Панченко Н.Д.)

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 (Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р., судді: Грибан І.О., Собків Я.М.)

у справі № 810/5548/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнесхолдинггруп»

до Васильківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнесхолдинггруп» (далі - позивач, ТОВ «Бізнесхолдинггруп») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Васильківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач, Васильківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) про визнання протиправнимита скасування податкових повідомлень-рішень від 24.11.2015 № та № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги водяться до відсутності фактичного здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Агрохата», ТОВ «Лоу Тім», ТОВ «Бонд Візит Плюс», ТОВ «Юнісеф Компані», ТОВ «АПГ Крем`янський Крохмальний Завод». Такі доводи податкового органу обґрунтовані тим, що господарські операції з вказаними контрагентами не підтверджуються з врахуванням часу, оперативності проведення операцій, відсутності майні, відсутності управлінського та технічного персоналу, виробничо-складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які необхідні для здійснення операцій у значних обсягах. Крім того, доводи касаційної скарги містять вимоги про переоцінку наявних у матеріалах справи доказів (первинних документів).

Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 04.11.2015 по 06.11.2015, на підставі направлень від 04.11.2015 № 325/22-05, згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 04.11.2016 № 366 посадовою особою відповідач проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Бізнесхолдинггруп» з питань дотримання вимог правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Лоу Тім» за період з 01.04.2015 по 31.05.2015, ТОВ «Бон Візит Плюс» за період з 01.06.2015 по 30.06.2015, з ТОВ «Юнісеф Компані» за період з 01.08.2015 по 31.08.2015, ТОВ «АПГ Кремнянський Крохмальний завод» за період із 01.04.2015 по 30.04.2015, з ТОВ «Агрохата» за період із 01.04.2015 по 31.05.2015, за результатами якої складено акт від 13.11.2015 № 2157/10-07-22-05-12/37705096.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Бізнесхолдинггруп» пункту 198.6 статті 198, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2015 року на 526 500,00 грн., та заниження податку на додану вартість на загальну суму 962 067,00 грн, у тому числі за квітень 2015 року на суму 668 400,00 грн, за травень 2015 року на суму 150 000,00 грн, за червень 2015 року на суму 143 667,00 грн.

На підставі Акта перевірки Васильківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 24.11.2015 за №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 443 100,50 грн, у тому числі 962 067,00 грн - за основним платежем та 481 033,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за серпень 2015 року на 526 500 грн.

Суд першої інстанції, висновки якого підтримала колегія суддів апеляційної інстанції, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що матеріалами справи підтверджується належним чином та в повному обсязі виконання укладених позивачем зі своїми контрагентами правочинів, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, враховуючи, що висновки викладені в акті податкової перевірки не узгоджуються з нормами матеріального права, не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з такою позицією судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість господарські операції мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, що між ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (Покупець) та ТОВ «Агрохата» (Постачальник) укладено договори купівлі-продажу №27/04 від 27.04.2015, №15/05 від 15.05.2015 та №20/05 від 20.05.2015, за умовами яких Постачальник зобов`язується доставити власним транспортом та передати товар (сільськогосподарську продукцію - соняшник) Покупцеві, а Покупець зобов`язується його прийняти та оплатити.

Умови договорів, за виключенням обсягів поставки, є тотожними. Ціна однієї залікової тони соняшнику згідно договору № 27/04 від 27.04.2015 становить 9800,00 грн, за договорами №15/05 від 15.05.2015 та №20/05 від 20.05.2015 - 9730,00 грн.

Судом встановлено, що у період з квітня по травень 2015 року ТОВ «Агрохата» поставило позивачу соняшник у кількості 468,20 тони на загальну суму 4 563 986,00 грн., у тому числі ПДВ 760 664,33 грн., що підтверджується видатковими накладними № МА-0000016 від 15.05.2015, № МА-0000017 від 20.05.2015, № МА-0000007 від 12.05.2015, № МА-0000005 від 27.04.2015.

За фактом поставки товару ТОВ «Агрохата» на користь позивача складені податкові накладні загалом на суму 4 563 986,00 грн, у тому числі ПДВ 760 664,33 грн, а саме: № 6/2 від 12.05.2015 на суму 1 333 010,00 грн, у тому числі ПДВ 222 168,33 грн; №16/2 від 20.05.2015 на суму 235 466,00 грн, у тому числі ПДВ 39 244,33 грн.; № 15/2 від 15.05.2015 на суму 1 819 510,00 грн, у тому числі ПДВ 303 251,67 грн; № 16/2 від 27.04.2015 на суму 1 176 000,00 грн, у тому числі ПДВ 196 000,00 грн. На підставі цих податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту за квітень та травень місяці 2015 року суму у розмірі 760 664,33 грн.

Між ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (Покупець) та ТОВ «Лоу Тім» (Постачальник) укладено договори поставки №0805/4 від 27.04.2015 та №28/08 від 28.05.2015, відповідно до умов яких Постачальник зобов`язувався поставити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити продукцію (товар), найменування, загальна кількість (вага) та вартість якої визначається у відповідних специфікаціях.

Судом встановлено, що у період з квітня по травень місяці 2015 року ТОВ «Лоу Тім» поставило позивачеві соняшник у кількості 294,4 тони на загальну суму 1 472 000,00 грн, у тому числі ПДВ 245 333,33 грн, що підтверджується видатковими накладними №805/4 від 27.04.2015, №906/1 від 28.05.2015, №906/2 від 28.05.2015.

За фактом поставки товару ТОВ «Лоу Тім» на користь позивача складені податкові накладні загалом на суму 1 472 000,00 грн., у тому числі ПДВ 245 333,33 грн., а саме: №26 від 27.04.2015 на суму 572 000,00 грн., у тому числі ПДВ 95 333,33 грн.; №40 від 28.05.2015 на суму 450 000,00 грн., у тому числі ПДВ 75 000,00 грн.; №41 від 28.05.2015 на суму 450 000,00 грн., у тому числі ПДВ 75 000,00 грн.. На підставі цих податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту за квітень та травень 2015 року суму у розмірі 245 333,33 грн.

Між ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (Покупець) та ТОВ «Бонд Візит Плюс» (Продавець) укладено договори купівлі-продажу № 25-06/15 від 25.06.2015; № 24-06/15 від 24.06.2015, №23-06/15 від 23.06.2015, за умовами яких Постачальник зобов`язується доставити власним транспортом та передати товар (сільськогосподарську продукцію - зерно гречки) Покупцеві, а Покупець зобов`язується його прийняти та оплатити. Кількість (вага) та ціна товару встановлюється сторонами у специфікаціях до договорів.

Судом встановлено, що у червні місяці 2015 року ТОВ «Бонд Візит Плюс» поставило позивачу товар - зерно гречки у кількості 85 тон, крупу гречану у кількості 18 тон, пшеницю у кількості 4 тон, що підтверджується видатковими накладними на загальну суму 1 182 400,00 грн., у тому числі ПДВ 197 066,67 грн.: №30/06 від 30.06.2015, №30/06-2 від 30.06.2015 та №30/06-3 від 30.06.2015.

Судами встановлено, що зі змісту Акта перевірки (сторінки 23 та 24 Акта перевірки т.1, а.с. 39-40) вбачається, що за фактом поставки товару ТОВ «Бонд Візит Плюс» на користь позивача складені податкові накладні загалом на суму 1 182 400,00 грн, у тому числі ПДВ 197 066,67 грн, а саме: № 73 від 30.06.2015 на суму 320 400,00 грн; у тому числі ПДВ 53 400,00 грн, № 74 від 30.06.2015 на суму 12 000,00 грн, у тому числі ПДВ 2000,00 грн; №75 від 30.06.2015 на суму 850 000,00 грн., у тому числі ПДВ 141 666,67 грн.

На підставі цих податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту за червень 2015 року суму у розмірі 197 066,67 грн.

Між ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (Покупець) та ТОВ «Юнісеф Компані» (Продавець) укладено договори купівлі-продажу №03-08/15 від 03.08.2015, №02-08/15 від 02.08.2015, за умовами яких Продавець зобов`язувався поставити та передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити продукцію (товар), найменування, загальна кількість (вага) та вартість якої визначається сторонами у специфікації до договорів.

Судом встановлено, що у серпні 2015 року ТОВ «Юнісеф Компані» поставило позивачу товар - крупу гречану у кількості 88 тон, зерно гречки у кількості 150 тон на загальну суму 3 159 000,00 грн, у тому числі ПДВ 526 500,00 грн, що підтверджується видатковими накладними №209/1 від 28.08.2015, №209/2 від 28.08.2015.

За фактом поставки товару ТОВ «Юнісеф Компані» на користь позивача складені податкові накладні загалом на суму 3 159 000,00 грн, у тому числі ПДВ 526 500,00 грн, а саме: №14 від 28.08.2015 на суму 1 584 000,00 грн, у тому числі ПДВ 264 000,00 грн; №15 від 28.08.2015 на суму 1 575 000,00 грн, у тому числі ПДВ 262 500,00 грн.

На підставі цих податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту за серпень 2015 року суму у розмірі 526 500,00 грн.

Між ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (Покупець) та ТОВ «АПГ Кремнянський крохмальний завод» (Постачальник) укладено договір поставки від 01.04.2015 № 01-04-15, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язувався доставити власним транспортом та передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити продукцію (товар).

Судом встановлено, що у квітні 2015 року ТОВ «АПГ Кремнянський крохмальний завод» поставило позивачу товар - соняшник у кількості 230 тон на загальну суму 2 262 400,00 грн, у тому числі ПДВ 377 066,67 грн, що підтверджується видатковими накладними №РН0000015 від 02.04.2015 на суму 1 184 400,00 грн, у тому числі ПДВ 197 400,00 грн. та №РН0000014 від 01.04.2015 на суму 1 078 000,00 грн, у тому числі ПДВ 179 666,67 грн.

За фактом поставки товару ТОВ «АПГ Кремнянський крохмальний завод» на користь позивача складені податкові накладні загалом на суму 2 262 400,00 грн., у тому числі ПДВ 377 066,67 грн., а саме: №4/2 від 02.04.2015 на суму 1 184 400,00 грн., у тому числі ПДВ 197 400,00 грн.; №3/2 від 01.04.2015 на суму 1 078 000,00 грн., у тому числі ПДВ 179 666,67 грн.

На підтвердження висновків про безтоварність операцій позивача з ТОВ «Лоу Тім», ТОВ «Бон Візит Плюс», ТОВ «Юнісеф Компані», ТОВ «АПГ Кремлянський Крохмальний завод», ТОВ «Агрохата» відповідач, крім іншого, посилається на відсутність у позивача доказів перевезення придбаних у цих контрагентів товарів, зокрема, товарно-транспортних накладних, їх фактичного отримання, зберігання, а також документів, які б підтвердили якість придбаної продукції.

Вказані доводи податкового органи спростовані в ході розгляду справи судами попередніх інстанцій, яким встановлено таке.

Як вбачається із матеріалів справи, умовами договорів позивача з ТОВ «Агрохата» №27/04 від 27.04.2015, №15/05 від 15.05.2015, №20/05 від 20.05.2015 (т.1, а.с. 168; 81; 82); ТОВ «Бонд Візит Плюс» №25-06/15 від 25.06.2015, №24-06/15 від 24.06.2015, №23-06/15 від 23.06.2015 (т.1, а.с. 119-120; 121-122; 123-124); ТОВ «Юнісеф Компані» №03-08/15 від 03.08.2015, №02-08/15 від 02.08.2015 (т.1, а.с. 145-146, 147-148), ТОВ «АПГ Кремлянський крохмальний завод» №01-04-15 від 01.04.2015 (т.1, а.с. 156-158) передбачено, що поставка товару здійснюється власним автомобільним транспортом постачальників.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що предметом господарських відносин між контрагентами позивача і позивачем було придбання товарів, а не надання послуг з перевезення.

У свою чергу, товарно-транспортні накладні фіксують факт здійснення операцій з перевезення вантажу, а не з придбання товарів, робіт і відповідного руху активів підприємства.

Таким чином, відсутність товарно-транспортних накладних жодним чином не може спростовувати факт реального придбання позивачем товарів у своїх контрагентів.

Судами встановлено, що перевезення товару відбувалось засобами та за рахунок контрагентів до складських приміщень ТОВ «Бізнесхолдинггруп», які розташовані за адресою: м. Узин, вул. Червоноармійська, 187, де товар приймався за кількістю та якістю згідно видаткових накладних.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач згідно договору оренди нежитлового приміщення №03/12-1 від 03.12.2014 орендує складське приміщення загальною площею 300 кв.м., розташоване за адресою: Київська область, м. Узин, вул. Червоноармійська, буд. 187 (т.3, а.с. 10-11).

Транспортування придбаної сільськогосподарської продукції від ТОВ «Лоу Тім» здійснювалось за рахунок ТОВ «Бізнесхолдінггруп» перевізниками: фізичною особою ОСОБА_1 автомобілем ДАФ, державний номер НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 згідно товарно-транспортної накладної №000285 від 28.05.2015; фізичною особою ОСОБА_2 автомобілем Камаз державний номер НОМЕР_3 , причіп НОМЕР_4 згідно товарно-транспортної накладної №000283 від 28.05.2014; фізичною особою ОСОБА_3 автомобілем МАН державний номер НОМЕР_5 , причіп НОМЕР_6 згідно товарно-транспортної накладної №000284 від 28.05.2015.

Судом встановлено, що придбані позивачем у ТОВ «Лоу Тім», ТОВ «Бон Візит Плюс», ТОВ «Юнісеф Компані», ТОВ «АПГ Кремлянський Крохмальний завод», ТОВ «Агрохата» товари були оприбутковані та відображені у бухгалтерському обліку позивача проводками за дебетом рахунку 281 «Товари на складі» 644 «Податковий кредит», кредитом рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями.

Судом встановлено, що придбану у контрагентів-постачальників сільськогосподарську продукцію позивачем було реалізовано: на користь КП «Білоцерківхлібопродукт» на підставі договорів поставки від 08.05.2015 №330, від 28.05.2015 №370, від 23.06.2015 №404, від 30.06.2015 №435; на користь ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» згідно договорів поставки №ТД257 від 20.05.2015, №ТД91 від 18.02.2015, №ТД225 від 27.04.2015; на користь ТОВ «ФІНН 9» згідно договорів поставки №10/09 від 10.09.2015, №22/09 від 22.09.2015 №16/10 від 16.10.2015 на користь ТОВ «Альта-Віста» згідно договору купівлі-продажу №23/06 від 23.06.2015.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі № 810/5548/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко