Справа № 281/667/17
Суддя: Свинченко Г. Д.
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/667/17
Провадження по справі № 8-а/281/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року смт Лугини

Лугинський районного суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.

за участю:

секретаря судового засідання Островської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 по справі №281/667/17 за нововиявленими обставинами

ВСТАНОВИВ:

02.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення Лугинського районного суду від 27.10.2017 по справі №281/667/17 за нововиявленими обставинами, у якій просить:

1) скасувати постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 року по справі № 281/667/17 за її позовом до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснювати перерахунок та виплату пенсії;

2) призначити справу до нового розгляду;

3) визнати бездіяльність Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо невиконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області у справі № 2а/0612/4655/11-а протиправною;

4) зобов`язати Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зробити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно постанови Лугинського районного суду Житомирської області у справі № 2а/0612/4655/11-а від 10.11.2011 року починаючи з 01.01.2011 року.

Свої вимоги ОСОБА_1 у поданій заяві 02.10.2020 року про перегляд рішення Лугинського районного суду від 27.10.2017 по справі №281/667/17 за нововиявленими обставинами, обгрунтовує тим, що 28.08.2020 Конституційним Судом України було прийнято рішення по справі №20-р/20 в якому міститься посилання на абзац восьмий пункту 4 мотивувальної частини рішення від 09.07.2007 №6-рп/2007, де зазначено, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював, що оскільки предмет Закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Зазначає, що даній справі це статті 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто під час розгляду судом справи № 281/667/17 істотні для справи обставини викладені в рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 не були встановлені судом і не могли бути йому відомі.

Посилається на те, що наявні підстави для перегляду постанови Лугинського районного суду від 27.10.2017 р. за нововиявленими обставинами на підставі п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирськолї області від 06.10.2020 за заявою позивача відкрито провадження і призначено судове засідання.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирськолї області від 04.12.2020 замінено вибувшого відповідача у справі - Овруцьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, однак надіслала заяву про розгляд заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами за справою № 281/667/17, без її участі та зазначила, що заяву про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду відзив, у якому зазначив, що Управлінням розраховано, перераховано, призначено та виплачується пенсія заявнику правомірно та відповідно до чинного законодавства, зазначив, що рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 по справі № 281/667/17 було винесено з урахуванням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до чого в доводах заявника відсутні докази порушення його прав згідно нововиявлених, на думку заявника, обставин. Крім того у прохальній частині відзиву міститься клопотання про проводення розгляду заяви за відсутності представника Управління.

В свою чергу суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановив наступне.

В межах розгляду даної справи, судами встановлено, що 10.11.2011 Лугинським районним судом Житомирської області у справі № 2а/0612/4655/11-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Лугинському районі про визнання дій протиправними та зобов`язання проведення нарахування та виплати коштів, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», винесено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено;

визнано дії відповідача - управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяної здоров`ю, передбаченої ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1, передбаченої ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними;

зобов`язано УПФ України в Лугинському районі провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 1 додаткової пенсії за шкоду заподіяної здоров`ю, передбаченої ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» або до зміни статусу позивача, починаючи з 01.01.2011;

зобов`язано УПФ України в Лугинському районі провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1, передбаченої ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» або до зміни статусу позивача, починаючи з 01.01.2011.

Таким чином, Лугинський районний суд Житомирської області в своїй постанові від 10.11.2011 зобов`язав УПФ України в Лугинському районі Житомирської області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяної здоров`ю, передбаченої ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», починаючи з 01.01.2011 до зміни статусу позивача або до внесення змін у законодавство, яке регулює питання визначення порядку та розмірів виплати (призначення, перерахунку) пенсій (соціальних періодичних платежів) відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

зобов`язав УПФ України в Лугинському районі провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1, передбаченої ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на відповідний рік», починаючи з 01.01.2011 до зміни статусу позивача або до внесення змін у законодавство, яке регулює питання визначення порядку та розмірів виплати (призначення, перерахунку) пенсій (соціальних періодичних платежів) відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

Оскільки, ні положення Закону «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», ні постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 не скасовані та не визнані не конституційними то кінцевою датою проведення перерахунку доплат які проводяться Пенсійним фондом є 22.07.2011. Зазначена постанова Уряду набула чинності з 23.07.2011. З чого слідує, що всі виплати позивачу повинні були проводитися до 22.07.2011 з урахуванням проведених виплат, а в подальшому мають застосовуватися норми постанови Кабінету Міністрів від 06.07.2011 № 745.

Щодо кінцевої дати періоду виконання рішення суду - 22.07.2011, то відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 № 745 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з викладеного вище, позивачу перерахована пенсія відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 яка набрала чинності з 01.01.2012 встановлено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54 і 57 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Лугинського районного суду від 27.10.2017 року (справа №281/667/17) за позовом ОСОБА_1 до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснювати перерахунок та виплату пенсії відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виконання постанови Лугинського районного суду Житомирської області у справі №2а/0612/4655/11-а від 10.11.2011 року, починаючи з 23.07.2011 року по 14.09.2012 року та зобов`язано Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначений постановою Лугинського районного суду Житомирської області у справі №2а/0612/4655/11-а від 10.11.2011 року розмір пенсії, починаючи з 23.07.2011 року по 14.09.2012 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року скасовано, а постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2017 pоку залишено в силі.

Тобто, суди дійшли висновку про відмову в задоволенні позову, враховуючи, що позивачем не доведено тих обставин, на які вона посилається у підтвердження своїх позовних вимог.

Ухвалою Лугинського районного суду від 18.04.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 в адміністративній справі №281/667/17 було відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року - без змін.

Визначаючись щодо поданої позивачем заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по суті, суд зазначає наступне.

Провадження за нововиявленими обставинами регламентується главою 3 КАС України.

Відповідно до ч. 1ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст. 361 КАС України встановлено вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Так, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, за відомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

"Істотність" обставини означає, що, якби суд міг урахувати її при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи.

Ознаку "не були і не могли бути відомі особі" слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. В разі, якщо вона все ж таки могла знати про певну обставину, то у суду відсутні підстави для перегляду судового рішення, визначені п. 1 ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Таким чином, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Крім того, варто наголосити на тому, що не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, за змістом процесуального закону, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, і, по-друге, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Слід зазначити, що нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Тобто, нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами. Питання про те, які обставини можна вважати нововиявленими, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи існували ці обставин на час розгляду справи; чи могла особа, яка звертається із заявою про перегляд рішення, або суд знати про ці обставини на час розгляду справи; чи вплинуло б врахування цих обставин на зміст судового рішення. Істотність обставини означає, що якби суд її міг урахувати при розгляді справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення.

В своїй заяві позивач посилається на те, що 28.08.2020 Конституційним Судом України було прийнято рішення по справі №20-р/20 в якому міститься посилання на абзац восьмий пункту 4 мотивувальної частини рішення від 09.07.2007 №6-рп/2007, де зазначено, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював, що оскільки предмет Закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, у даній справі це статті 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вважає, що ці зміни становлять істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи, а тому є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Однак для можливості перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначальним фактором є новизна та необізнаність з юридичним фактом на момент розгляду справи та реальний вплив таких обставин на наслідки вирішення спору.

При цьому, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення; у такому випадку судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло призвести до ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, не дослідження доказів чи відхилення доводів сторони) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Крім того, суд зазначає, що не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення, обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України та стосуються фактично переоцінки доказів у справі та власного тлумачення позивачем норм права, а тому не можуть бути підставою для перегляду та скасування рішення Лугинського районного суду від 27.10.2017.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 361-369 КАС України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 в адміністративній справі №281/667/17 - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.Д. Свинченко