Справа № 540/1491/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1491/20

Головуючий в І інстанції: Войтович І.І.

Дата та місце ухвалення рішення: 28.09.2020 р.

м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.
судді Стас Л.В.
судді Турецької І.О.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №88 від 09.01.2020 року щодо відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до його пільгового стажу період роботи з 01.07.1986 року по 22.11.1993 рік та призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відмова відповідача у призначенні йому пенсії на пільгових умовах є протиправною, оскільки період його роботи на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії підтверджено записами трудової книжки. Позивач вважає, що його трудова книжка, яка надавалась до територіального органу Пенсійного фонду для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, оформлена належним чином, містить усі необхідні відомості про роботу, котрі повинні враховуватися при вирішенні питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а Списками № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надають право на пенсію на пільгових умовах, діючих на момент його роботи, передбачено професії, на яких він працював.

З огляду на зазначене позивач вважає, що він має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №88 від 09.01.2020 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 01.07.1986 року по 22.11.1993 рік.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо того, що професія "машиніст компресорних установок" передбачена у Списку № 2, оскільки відповідно до розділу ХХХІІІ "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10, який був чинний в період роботи позивача на Новокаховській маслосирбазі - право на пільгове пенсійне забезпечення мали машиністи холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, а посада машиніста компресорних установок зазначеним Списком не передбачена.

Апелянт також зазначив, що у підтвердження пільгового стажу позивачем була надана довідка ПАТ "Новокаховський завод плавлених сирів" від 05.08.2019 року № 4918, однак листом від 28.08.2019 року № 4937 ПАТ "Новокаховський завод плавлених сирів" повідомив, що згідно з описом справ по особистому складу за 1987-1988 роки наказ про переведення позивача машиністом аміачно-холодильного устаткування № 371 від 23.09.1988 року не знайдено. Крім того, згідно вказаного листа підприємство просило вважати видану раніше довідку від 05.08.2019 року № 4918 недійсною. Оскільки додаткових документів для призначення пільгової пенсії позивачем до Управління надано не було, відповідач вважає цілком обґрунтованою відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що у грудні 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Разом із заявою позивачем було подано до органу Пенсійного фонду трудову книжку та уточнюючі довідки підприємств про підтвердження пільгового стажу роботи, в тому числі довідку від 05.08.2019 року № 4918, видану від 28.08.2019 року ПАТ "Новокаховський завод плавлених сирів".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №88 від 09.01.2020 року було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах у рішенні від 09.01.2020 року відповідач зазначив, що відповідно до розділу ХХХІІІ "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10, який був чинний в період роботи позивача на Новокаховській маслосирбазі - право на пільгове пенсійне забезпечення мали машиністи холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, а посада машиніста компресорних установок зазначеним Списком не передбачена. Також у рішенні зазначено, що період роботи після 21.08.1992 року можливо зарахувати до пільгового стажу за результатами атестації робочих місць.

Крім того, у рішенні вказано, що згідно листа ПАТ "Новокаховський завод плавлених сирів" від 28.08.2019 року № 4937 наказ про переведення позивача машиністом аміачно-холодильного устаткування № 371 від 23.09.1988 року не знайдено та у вказаному листі підприємство просило вважати видану раніше довідку від 05.08.2019 року № 4918 недійсною.

З огляду на вищезазначене відповідач дійшов висновку, що до пільгового стажу ОСОБА_1 можливо зарахувати лише 5 місяців 20 днів, що недостатньо для призначення пільгової пенсії.

Не погоджуючись із рішенням Головного управління ПФУ в Херсонській області №88 від 09.01.2020 року, позивач оскаржив його до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення та наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 01.07.1986 року по 22.11.1993 рік.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною 2 цієї статті визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи (абз.24 п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17.

Таким чином, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

З наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача встановлено, що у період з 01.07.1986 року по 30.09.1988 року ОСОБА_1 працював машиністом аміачно-компресорних установок (згідно наказу від 01.07.1986 року № 77), а у період з 01.10.1988 року по 22.11.1993 року - машиністом аміачно-холодильних установок (згідно наказу від 23.09.1988 року № 371).

Записи трудової книжки позивача про період його роботи на Каховській маслосирбазі містять всі необхідні дані, а саме дату прийняття на роботу, зазначення професії, номер та дату наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи, підписи уповноважених осіб та печатку.

Відповідно до частини 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року за №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Списки №1 та №2 затвердженні постановою Ради Міністрів СРСР, від 22.08.1956року № 1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах", застосовується до пільгової роботи до 31.12.1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994 року - застосовуються Списки №1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10.

В даному випадку встановлено, що Розділом ХХХІІ «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР, від 22.08.1956 № 1173, передбачалася професія - «Машиністи (мотористи, компресорщики), які обслуговують аміачно-холодильні установки в промисловості та на транспорті».

В свою чергу, згідно Розділу ХXXIII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, робіт, професій та посад та показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, передбачено професію - «Машиністи холодильних установок, які обслуговують аміачно-холодильні установки» 341).

Таким чином, посади, на яких працював позивач у період з 01.07.1986 року по 30.09.1988 року, а також у період з 01.10.1988 року по 22.11.1993 року передбачені Списками № 2, а тому, зважаючи на те, що позивач працював на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах, відмова відповідача у зарахуванні вказаного періоду до пільгового стажу є протиправною.

Що стосується посилання відповідача на те, що період роботи після 21.08.1992 року можливо зарахувати до пільгового стажу лише за результатами атестації робочих місць, слід зазначити наступне.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не враховані вказані правові висновки Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на все вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно обґрунтованості та наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №88 від 09.01.2020 року щодо відмови в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 01.07.1986 року по 22.11.1993 рік.

Що стосується вимог позивача про зобов`язання Головного управління ПФУ в Херсонській області призначити пільгову пенсію, колегія суддів зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання позивача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У справі, що розглядається відповідач не перевіряв наявність необхідних умов, зокрема, пільгового стажу, для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням його роботи з 01.07.1986 року по 22.11.1993 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача у цьому спорі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській - області залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.01.2021 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька