Справа № 280/9167/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Справа № 280/9167/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Центральна, буд. 103, смт. Велика Новосілка, 85500) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - позивач) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26.11.2020 у розмірі 5100,00 гривень по ВП №63427968, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) при примусовому виконанні виконавчого листа №280/512/20, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 30.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №63427968 з примусового виконання виконавчого листа №280/512/20, виданого 30.09.2020 Запорізьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання позивача відновити виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.11.2019 на визначений раніше рахунок. 01.12.2020 на адресу позивача надійшла постанова, винесена старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб А.І., якою на позивача накладений штраф за невиконання без поважних причин судового рішення у розмірі 5100,00 грн. Вважає, оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що управлінням вжито вичерпних заходів з метою виконання судового рішення з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Зокрема, поновлено нарахування та виплату пенсії стягувачу за період з 01.11.2019, здійснено нарахування пенсії в сумі 11526,60 грн., крім того, направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як розпорядника коштів вищого рівня, який здійснює фінансування виплати пенсії, про виділення коштів для виконання судового рішення по справі №280/512/20. Листом від 09.11.2020 за вих.№0575-11-8/9800 відповідача повідомлено про виконання рішення по справі №280/512/20. На думку позивача, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання рішенням боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Приймаючи рішення про накладення штрафу на управління, державний виконавець не врахував, що невиконання судового рішення в частині виплати пенсії стягувачу не залежало від позивача, що є поважною причиною. Звертає увагу суду, що з 01.01.2020 безпосередньо Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області фінансуються установи банків та відділення поштового зв`язку для проведення виплати пенсії. Тобто, позивач, як розпорядник коштів нижчого рівня, здійснює відповідне нарахування, формує потребу в коштах та направляє її за належністю. Тому, невиконання судового рішення в частині виплати нарахованих грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. Також позивачем зазначено, що управління продовжує вживати заходи, спрямовані на повне виконання рішення по справі №280/512/20. Щотижня до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направляється заява на фінансування коштів для виплати пенсії стягувачу ОСОБА_1 . У серпні 2020 року здійснено негайне виконання рішення по справі у вигляді виплати пенсії в межах суми за 1 місяць в розмірі 3842,20 грн. На думку позивача, вказані обставини вказують на сумлінне ставлення управління до виконання покладеного на нього обов`язку вчинити певні дії, встановлені рішенням по справі №280/512/20. З урахуванням того, що відповідачем не здійснено перевірку стану виконання рішення суду та встановлення факту відсутності поважних причин його невиконання, просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою від 15.12.2020 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

29.12.2020 від позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

В період з 30.12.2020 по 06.01.2021 суддя перебував у відпустці.

Ухвалою від 11.01.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 21.01.2021 з викликом учасників справи.

20.01.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

21.01.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, справу розглянути за відсутності представника відповідача. В обґрунтування відзиву зазначає, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження за виконавчим листом №280/512/20, виданим Запорізьким окружним адміністративним судом 30.09.2020, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.11.2019 на визначений раніше рахунок. 28.10.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам виконавчого провадження. На адресу відділу надійшов лист позивача за вих. №0575-11-8/9800 від 09.11.2020, в якому позивач повідомив, що рішення суду виконане частково, а саме: у серпні 2020 року з метою негайного виконання рішення суду по справі №280/512/20 стягувачці виплачено 3842,20 грн. у межах суми пенсії за один місяць (негайне виконання). ОСОБА_1 поновлено нарахування пенсії за період з 01.11.2019, здійснено відповідне нарахування в сумі 11526,60 грн. Станом на 26.11.2020 боржником належним чином не виконані вимоги виконавчого листа, документів, підтверджуючих повне виконання рішення суду, до відділу не надано. З огляду на зазначене, 26.11.2020 державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/512/20 від 08.04.2020 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково: визнана протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у не виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.11.2019 на визначений раніше рахунок.

Крім того, допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області пенсії ОСОБА_1 , у межах суми за один місяць.

У решті позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили 07.08.2020 та 30.09.2020 на його виконання виданий виконавчий лист.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2020 було допущено заміну відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька область, Великоновосілківський район смт.Велика Новосілка, вул.Центральна, буд.103; ).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 28.10.2020 відкрите виконавче провадження №63427968 щодо примусового виконання зазначеного рішення суду, боржником визначено позивача.

16.11.2020 на адресу відділу надійшов лист позивача за вих. №0575-11-8/9800 від 09.11.2020, в якому позивач повідомив, що рішення суду виконане частково, а саме: у серпні 2020 року з метою негайного виконання рішення суду по справі №280/512/20 стягувачці виплачено 3842,20 грн. у межах суми пенсії за один місяць (негайне виконання). ОСОБА_1 поновлено нарахування пенсії за період з 01.11.2019, здійснено відповідне нарахування в сумі 11526,60 грн.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб А.І. від 26.11.2020 за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, на боржника Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Вважаючи прийняту відповідачем постанову від 26.11.2020 протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом про її скасування.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

05.10.2016 набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №1404-VIII),

Так, відповідно до статті 1 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини першої статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, частиною другою вказаної статті встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення штрафу від 26.11.2020 у ВП №63427968.

В даному випадку, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити, що пенсійний орган, як орган державної влади, зобов`язаний у повному обсязі та у встановлені строки виконувати судові рішення, що набрали законної сили.

В свою чергу, оскаржуваною постановою державного виконавця про накладення штрафу притягнуто пенсійний орган до відповідальності, як боржника у відкритому виконавчому провадженні, за наслідком встановлення державним виконавцем факту невиконання пенсійним органом, без поважних причин, судового рішення, що набрало законної сили.

Між тим, суд зазначає, що постанови державних виконавців про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

В даному випадку, судовим рішенням, яке набрало законної сили та передано на примусове виконання до виконавчого органу, зокрема зобов`язано Пенсійний орган відновити виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.11.2019 на визначений раніше рахунок.

В свою чергу, пенсійний орган зазначає, що управлінням на виконання судового рішення від 08.04.2020 по справі №280/512/20 поновлено нарахування та виплату пенсії стягувачу за період з 11.11.2019, здійснено відповідне нарахування пенсії в сумі 11526,60 грн., сформовано потребу в коштах та направлено заявки для фінансування виплати пенсії. Також, у серпні 2020 року здійснено негайне виконання рішення у справі у вигляді виплати пенсії з 1 місяць в розмірі 3842,20 грн.

Після 16.11.2020 до моменту винесення оскаржуваної постанови 26.11.2020, позивач більше не повідомляв відповідача про подальші дії, спрямовані на виконання судового рішення по справі №280/512/20.

Суд зазначає, що здійснення нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки рішенням Запорізького окружного адміністративного суду 08.04.2020 по справі № 280/512/20 зобов`язано пенсійний орган відновити пенсійні виплати.

Разом з тим, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, має бути виконане і позивачем.

Посилання позивача на відсутність фінансування для проведення виплати пенсійних виплат суд не приймає з наступних підстав.

Рішенням Європейського суду у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005, зазначено, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

У рішеннях ЄСПЛ від 28.11.1999 по справі "Brumarescu v. Romania" та від 24.07.2003 по справі "Рябих проти Росії" судом зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Так, у справі "Серінг проти Сполученого Королівства" від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст.6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, слід зазначити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст.6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків.

Так, у справі "Шмалько проти України" Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на практику Верховного Суду, викладену в рішенні 24.01.2018 по справі № К/9901/1598/18, зазначаючи, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідних повноважень для здійснення такої виплати, відсутності фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд вважає за необхідне вказати, що правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а (К/9901/1598/18) не може бути застосована при розгляді справи, що розглядається, оскільки в зазначеній справі мова йшла про відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів.

В справі, що розглядається, посилання пенсійного органу на відсутність фінансування для виплати нарахованої конкретним судовим рішенням пенсії, як на обставину, що звільняє його від відповідальності за невиконання судового рішення є безпідставним і з тих причин, що останні не підтверджені жодним належним доказом, яким можливо встановити обсяги відповідного фінансування, плани їх надходження та графік погашення вказаних виплат.

В матеріалах справи містяться листи Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в яких позивач просить вирішити питання виділення коштів на фінансування за означеними рішеннями, які набрали законної сили, однак суду не надано копій вмотивованих відповідей пенсійного органу вищого рівня з доказами про відсутність фінансування.

Суд також звертає увагу і на ту обставину, що у серпні 2020 року, пропри відсутність фінансування, саме позивачем здійснено виплату ОСОБА_1 пенсії в межах суми за 1 місяць в розмірі 3842,20 грн.

Крім того, порядок відстрочення і розстрочення виконання судового рішення, прийнятого в порядку адміністративного судочинства, визначений статтею 378 КАС України та може бути встановлений лише судом.

Позивачем не надано доказів щодо відстрочення чи розстрочення виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі №280/512/20, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України №1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу викладеної норми слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина перша статті 9 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що у задоволенні адміністративного позову позивачу відмовлено, розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85500, Донецька обл., смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд.103, ) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, буд.16, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.01.2021.

Суддя Р.В. Кисіль