Справа № 140/15477/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року ЛуцькСправа № 140/15477/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 18.07.2020 № 31/1192, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 17.07.2020 № 95 про відмову в призначенні пенсії зa віком нa пільгових умовах згідно із пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи трактористом - машиністом в СВК "ім. Шевченка" з 15.06.1982 пo 17.04.1983, з 09.05.1985 пo 27.08.1987 тa в СВК "Ковельський" з 15.09.1987 пo 05.09.2003 та призначити і виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», з 07.02.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.05.2020 позивач звернувся до регіонального управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням комісії при ГУПФУ у Волинській області від 18.06.2020 № 31/1192, а пізніше рішенням ГУПФУ у Волинській області від 17.07.2020 № 795 йому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки пільговий стаж не підтверджено відповідними документами.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідачем неправомірно не зараховано до спеціального стажу період роботи на посаді тракториста-машиніста в СВК "імені Шевченка" з 15.06.1982 пo 17.04.1983, з 09.05.1985 пo 27.08.1987 тa в СВК "Ковельський" з 15.09.1987 пo 05.09.2003. Вказує на те, що на день подання заяви відповідачу він досяг пенсійного віку, має пільговий стаж роботи більше 20 років, а тому має право на пенсію відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Крім того, зазначає, що всупереч вимогам законодавства йому не було зараховано період служби в лавах Радянської армії.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 відкрито провадження у справі та на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. В подальшому ухвалою суду від 18.12.2020 продовжено здійснення розгляду справи у межах строку розгляду справи, передбаченого частиною першою статті 258 КАС України.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільськогосподарського виробництва - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 27 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За результатами розгляду заяви позивача, комісією при ГУ ПФУ у Волинській області на підставі наявних документів було зараховано період роботи з 15.09.1987 по 31.12.1994 в СВК Ковельський календарно, а з 01.01.1995 по 31.08.2003 за фактично відпрацьований час на підставі даних, наявних у матеріалах пенсійної справи.

Період роботи у СВК «ім.Шевченка» з 15.06.1982 по 17.04.1983 та з 09.05.1985 по 27.08.1987 до пільгового стажу враховано не було, оскільки довідка № 61 від 09.07.2020 видана ВСК «імені Шевченка» не відповідає вимогам чинного законодавства.

Оскільки, у позивача був відсутній пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, рішенням відповідача від 17.07.2020 № 795 в призначенні пенсії було відмовлено. З врахуванням викладеного просила в задоволенні позову відмовити.

В запереченні на відзив позивач наголосив на тому, що поданими ним до заяви про призначення пільгової пенсії документами підтверджується стаж роботи на посаді тракториста-машиніста у зазначених організаціях. Крім того, вказує на організаційних відмінностях форм діяльності «колгоспу» та «радгоспу». Просить позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Регіонального управління Пенсійного фонду України у Волинській області 04.05.2020 із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 18.06.2020 № 31/1192 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, було зараховано період роботи в СВК «Ковельський з 15.09.1987 по 31.12.1994 календарно, а з 01.01.1995 по 31.08.2003 за фактично відпрацьований час (а.с.14). В зарахуванні інших періодів було відмовлено.

На підставі вказаного, рішенням ГУ УПФ у Волинській області від 17.07.2020 № 795 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Листом №0300-0315-8/25502 від 12.08.2020 було повідомлено ОСОБА_1 про прийняття рішення за результатами розгляду його заяви про призначення пенсії на пільгових умовах.

Із оскаржуваних рішень слідує, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу період роботи в СВК «ім. Шевченка» за відсутності підтверджуючих документів, а період роботи з 01.01.1995 по 31.08.2003 в СВК «Ковельський» зараховано за фактично відпрацьований час на підставі наявних документів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII(далі - Закон №1788-XII) "Про пенсійне забезпечення" та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно з пунктом "в" частини першої статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

Аналогічні умови призначення пенсії трактористам-машиністам на пільгових умовах визначені пунктом 3 частини другої 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Таким чином, головними умовами для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення відповідного віку 55 років, наявність страхового стажу 27 років 6 місяців, а також стажу при виконанні робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства упродовж 20 років.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. Так до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Трактористи-машиністи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених наведених вище умов. Трактористам-машиністам, постійно зайнятим на причіпних і стаціонарних установках і агрегатах, пенсії призначаються на загальних підставах.

Отже, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV мають право триктористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. При цьому, обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до вказаної норми, є безпосередня зайнятість тракториста у виробництві сільськогосподарської продукції.

За відсутності однієї з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах призначення вказаної пенсії неможливе.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок -637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, однак у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, то факт безпосередньої участі у виробництві сільськогосподарської продукції підтверджується уточнюючою довідкою про підтвердження пільгового трудового стажу, з дотриманням пункту 20 Порядку №637, які особа, що звертається за призначенням пенсії, повинна надати на підтвердження стажу роботи.

Відповідно до пункту 2 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.10.2006 №18-1, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості:

стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;

стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування;

стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону

Згідно із пунктами 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20.01.1992 року "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства" до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботі трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як слідує з матеріалів справи, не всю трудову діяльність позивача на посаді тракториста відповідач зарахував до пільгового стажу, що вплинуло на можливість призначення йому пенсії на пільгових умовах. За розрахунком ГУ ПФУ у Волинській області пільговий стаж ОСОБА_1 становить 14 років 6 місяців 4 дні (при необхідному 20 років), а страховий стаж - 35 років 6 місяців 04 днів (при необхідному 27 років 6 місяців) при зверненні за пенсією.

З дослідженої копії трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 судом встановлено, що позивач:

15.06.1982 переведений на роботу трактористом в колгосп ім. Дзержинського;

18.04.1983 по 08.05.1985 служба в рядах Радянської Армії;

01.07.1985 прийнятий на роботу трактористом в колгосп ім. Дзержинського;

27.08.1987 звільнений у зв`язку з переведенням на іншу роботу;

15.09.1987 прийнятий на роботу трактористом -машиністом в СВК «Ковельський»;

05.09.2003 звільнений за власним бажанням.

У графі трудової книжки "відомості про роботу" містяться записи щодо мінімуму та кількості відпрацьованих вихододнів за період з 1980-1987 з яких слідує, що ОСОБА_1 в цей період виконував річний мінімум трудової участі у господарстві.

При цьому суд зазначає, що у трудовій книжці позивача не зазначено кількості відпрацьованих трудо-днів (або людино-днів) за період з 1987 року по 2003 рік.

У трудовій книжці ОСОБА_1 усі записи внесені відповідно до норм чинного законодавства, засвідчені підписом уповноваженої особи та печаткою роботодавця. Крім того, в трудовій книжці містяться записи щодо трудової участі в суспільному господарстві, а саме щодо виконання його річного мінімуму з 1980 по 1987 роки включно.

У графі трудової книжки "відомості про роботу" містяться записи щодо мінімуму та кількості відпрацьованих вихододнів за період з 1980-1987 з яких слідує, що ОСОБА_1 , в цей період виконував річний мінімум трудової участі у господарстві.

Вказане також підтверджується довідками трудового архіву Камінь-Каширського району від 20.12.2019 № 471/01-16 про кількість відпрацьованих позивачем людино -днів за це період, нарахованої заробітної плати по місяцях (а.с.55-58).

Підприємство, на якому працював позивач, відноситься до сільськогосподарських.

Відповідно до абзацу 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Наведені вище положення свідчать про те, що єдиною підставою для врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

Позивачем зазначені вимоги дотримано.

Відтак враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та фактичні обставини, суд вважає, що відповідачем всупереч вимогам Закону не було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи на посаді тракториста в СВК «ім. Шевченка» з 15.06.1982 по 17.04.1983 та з 01.07.1985 по 27.08.1987.

Що стосується посилань відповідача на невідповідність уточнюючої довідки № 61 від 09.07.2020, виданої СВК «ім. Шевченка» встановленій формі, як підставу для не зарахування зазначеного періоду роботи до пільгового стажу, то суд їх до уваги не приймає, оскільки зміст цієї довідки повністю відповідає наявним записам в трудовій книжці та архівним довідкам про характер роботи позивача на цьому підприємстві.

Також суд вважає, що комісією при ГУ УПФ у Волинській області при розгляді заяви позивача, неправомірно було зараховано період його роботи по фактично відпрацьованому часу, а не календарно в СВК «Ковельський» з 01.01.1995 по 05.09.2003, зважаючи на наступне.

Як встановлено статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підставою для зарахування до стажу періоду роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого трудового мінімуму.

В трудовій книжці наявні записи про роботу трактористом-машиністом в СВК «Ковельський».

При цьому суд зазначає, що у трудовій книжці позивача не зазначено кількості відпрацьованих трудо-днів (або людино-днів) за період з 1987 року по 2003 рік.

Також в матеріалах справи наявні архівні довідки Комунальної установи «Трудовий архів смт. Люблинець» від 05.05.2020 № 181/01.12/2-20 та від 16.06.2020 № 215/01.12/2-20 (а.с. 83-84) про кількість відпрацьованих робочих днів ТзОВ «Ковельське» ОСОБА_1 за періоди 1992-1995 та 1996-2003 роки; про нарахування заробітної плати за вказані періоди (а.с.85-88). Крім того, наявні архівні витяги з наказів про прийом на роботу та звільнення з роботи.

Тобто, з наявних документів вбачається, що облік роботи на даному підприємстві вівся в робочих днях, і відповідно здійснювалась оплата праці з розрахунку відпрацьованих робочих днів, що і відображено у відповідних довідках.

Вказане свідчить про те, що в даному випадку на підприємстві не встановлювався мінімум трудоднів, а проводився облік по робочих днях. Інших даних, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи свідчать про те, що за вказані періоди в розрізі місяців позивач був зайнятий протягом усіх робочих днів.

Тому з врахуванням зазначеного суд вважає, що в даному випадку період роботи в СВК «Ковельський» позивачу повинен бути зараховано календарно за весь період.

При цьому, суд враховує також те, що дане підприємство за період трудової діяльності позивача декілька разів змінювало організаційну форму «колгосп», «радгосп».

Також слід звернути увагу на те, що в оскаржуваному рішенні комісії від 18.06.2020 про зарахування періодів роботи в СВК «Ковельський» при однакових умовах праці відповідачем період роботи з 1987 року по 31.12.1994 зараховано календарно, а з 01.01.1995 по 05.09.2003 за фактично відпрацьований час. Мотиви, якими керувався при цьому відповідач, в рішенні відсутні.

Отже, враховуючи вищевикладене, період роботи позивача в СВК «Ковельський» з 15.09.1987 по 05.09.2003 повинен бути повністю зарахований до пільгового страхового стажу в календарному обчисленні.

Також при розгляді даної справи суд зазначає наступне.

В описовій частині позовної заяви позивач, цитуючи норми чинного законодавства , вказує на те, що оскільки він до призову на військову службу працював трактористом, то і служба в армії повинна бути врахована при призначенні пенсії на пільгових умовах. Однак, в прохальній частині заяви він про це не зазначає.

Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що позивач до призову на строкову службу працював трактористом в СВК «ім. Шевченка» та суд дав цьому належну правову оцінку.

Отже, з врахуванням викладеного, період строкової служби позивача з 18.04.1984 по 08.05.1985 повинен бути зарахований до стажу роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

На думку суду, враховуючи предмет спірних правовідносин, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача слід вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати відповідача зарахувати період служби в армії до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З матеріалів справи слідує, що позивач досяг 55 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та має загальний страховий стаж понад 35 років.

Таким чином, враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 в колгоспі імені Дзержинського (СВК «імені Шевченка») та СВК «Ковельський», службу в армії, тому пільговий стаж позивача становить понад 20 років.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.05.2019 про призначення пенсії не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку, а відтак позивач має право на призначення пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 07.02.2019.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

В зобов`язальній частині рішення, суд періоди роботи позивача на займаних посадах визначив по записах трудової книжки, так як у позовній заяві допущено описку.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений згідно з квитанціями від 17.10.2020 № 0.0..1 (а.с. 10) та від 12.11.2020 № 0.0..1 (а с. 30) в сумі 1681,60 грн.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 18.06.2020 № 31/1192 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за вислугу років в частині зарахування до пільгового стажу періоду з 01 січня 1995 року по 31 серпня 2003 року в Сільськогосподарському виробничому кооперативі «Ковельський», з врахуванням даних про фактично відпрацьований час.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 17.07.2020 № 795 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме - з 07 лютого 2020 року, зарахувавши у пільговий стаж ОСОБА_1 календарно стаж роботи на посаді тракториста за періоди роботи з 15 червня 1982 року по 17 квітня 1983 року та з 01 липня 1985 року по 27 серпня 1987 року в колгоспі імені Дзержинського (СВК «імені Шевченка»), з 18 квітня 1983 року по 08 травня 1985 року час проходження строкової військової служби, з 15 вересня 1987 року по 05 вересня 2003 року в сільськогосподарському виробничому кооперативі «Ковельський».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 1681,00 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Р.С. Денисюк