Справа № 186/1702/20
Суддя: Демиденко С. М.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1702/20
Номер провадження № 2-а/0186/2/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - Демиденко С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) в м. Першотравенськ Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 20 грудня 2020 року, на 327 км. автошляху М-04 (Знам`янка Луганськ Ізварине) в Петропавлівському районі Дніпропетровської області його зупинив поліцейський Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Гезь Роман Сергійович та склав відносно нього, постанову серії БАА №190271 про притягнення його за ч. 1 ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн.

З зазначеною постановою він не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав.

В постанові серії БАА №190271 від 20.12.20 року не зазначено які саме вимоги ПДР України ним було порушено.

Як вбачається зі змісту вищезазначеної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що:«20.12.20 року о 11-00 год він керував транспортним засобом на якому встановлено газобалонне обладнання не внесене в реєстраційні документи на вказаний т/з».

В той же час ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Отже, в інкримінованих йому діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки таких дій він не вчиняв.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Гезь Романа Сергійовича від 20 грудня 2020 року серії БАА №190271, про притягнення його за ч. 1 ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн.

Відповідач надав суду письмовий відзив в якому зазначив, що вважають, що ГУНП є неналежною стороною по справі, поліцейський ВРПП Павлоградського ВП ГУНП старший сержант поліції Гезь Р.С. є суб`єктом владних повноважень, оскільки він під час винесення постанови про адміністративне правопорушення здійснював владні управлінські функцій на основі законодавства, та був наділений сукупністю прав і обов`язків посадової особи, закріплених за ним у встановленому законодавством порядку для здійснення покладених на нього функцій, а тому останній і є належним відповідачем по справі. У зв`язку з чим просять суд замінити відповідача у справі з ГУНП в Дніпропетровській області на поліцейського ВРПП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Що стосується питання щодо законності та обґрунтованості постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.12.2020 року БАА №190271, якою зафіксовано порушення ОСОБА_1 положень ч. 1 ст. 126 КУпАП, вважають дану постанову законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства.

Просить суд у позові ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №190271 від 20.12.2020 року за ч.1 ст.126 КУпАП відмовити.

Справа розглядається відповідно до ч.5 ст.262 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20 грудня 2020 року поліцейським ВРПП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Гезь Р.С. було складено постанову серії БАА №190271 про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якої: «20 грудня 2020 року о 11-00 год, на 327 км. автошляху М-04 (Знам`янка Луганськ Ізварине) в Петропавлівському районі Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом на якому встановлено газобалонне обладнання не внесене в реєстраційні документи на вказаний т/з» ув`язку з чим був притягнутий за ч. 1 ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн.

Відеозапис або інші докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, на виконання ухвали суду від 29.12.2020 року до відзиву на позовну заяву відповідачем не долучені.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, поліцейські відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою дорожнього руху.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення

При цьому, зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16; від 17.06.2020 року у справі № 127/6881/17; від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17; від 16 листопада 2020 року у справах № 398/2077/17 та № 149/1698/17.

Враховуючи вище викладе, заперечення відповідача проте, що він не є належним відповідачем у справі є необґрунтованими.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, позивач мав при собі та пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на не правомірність притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ній поліцейський зазначає данні посвідчення водія ОСОБА_1 , та власника транспортного засобу згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Отже, поліцейський помилково кваліфікував дії ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів передбачена ч.1 ст. 121 КУпАП та передбачає максимальне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП та позивні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Гезь Романа Сергійовича від 20 грудня 2020 року серії БАА №190271, про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Суддя С.М. Демиденко