Справа № 460/7579/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2021 року м. Рівне №460/7579/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправною бездіяльність відповідача, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 09.07.2020 призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи у Здолбунівському відкритому акціонерному товаристві по виробництву цементу і шиферу «Волинь» пакувальником цементу з 07.06.1999 по 29.03.2001.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після досягнення 50 років він звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, в призначенні пенсії йому було відмовлено, через відсутність 10 років роботи на шкідливих і особливо шкідливих умовах праці за списком № 1. Оскільки відповідач помилково вважає про наявність лише 9 років 5 місяців 3 днів, через не підтвердження періоду роботи на пільгових умовах на посаді пакувальника цементу транспортно-пакувального цеху та дільниці пакування цементу Здолбунівського відкритого акціонерного товариства по виробництву цементу і шиферу «Волинь» з 07.06.1999 по 29.03.2001, з підстав недотримання порядку проведення атестації робочих місць. Водночас, відповідач безпідставно відмовив у зарахування вказаного періоду, оскільки відповідність записів у трудовій книжці про стаж роботи у Здолбунівському відкритому акціонерному товаристві по виробництву цементу і шиферу «Волинь» пакувальником цементу транспортно-пакувального цеху та дільниці пакування цементу первинним документам, підтверджено уточнюючою довідкою № 1258-СП від 17.06.2020 виданою філією «ВОЛИНЬ-ЦЕМЕНТ» Приватного акціонерного товариства «ДІКЕРГОФФ ЦЕМЕНТ УКРАЇНА». Не погоджуючись з такими діями, та вважаючи протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.1-3).

Ухвалою суду від 19.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказує на те, що підстав для призначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 114 Закону немає, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці. Вказав, що зарахування до пільгового стажу періодів роботи на посадах, визначених списками № 1 та № 2 після 21.08.1992 без проведення атестації робочих місць, Порядком № 383 не передбачено. З підстав наведених у відзиві, відповідач просив суд, у задоволенні позову відмовити повністю(а.с.33-35).

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то у відповідності до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено таке.

Згідно із записів трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 22.10.1998 по 21.10.1999 працював пакувальником цементу транспортно-пакувального цеху Здолбунівського цементно-шиферного комбінату; з 22.10.1999 по 01.08.2000 переведений пакувальником цементу дільниці пакування цементу; з 02.08.2000 по 15.01.2010 переведений пакувальником цементу транспортно-пакувального цеху(а.с.4-7).

Як підтверджено заявами по суті сторін, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку за списком № 1, відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, відповідач у відмові про призначення пенсії, викладеній у листі від 01.09.2020 № 1700-0301-8/25905. Вказав, що враховуючи вимоги Порядку проведення атестації робочі умовами праці та чинного пенсійного законодавства, період роботи на посаді пакувальна транспортно-пакувального цеху та дільниці пакування цементу Здолбунівського відкритого акціонерного товариства по виробництву цементу і шиферу Волинь з 07.06.1999 (після зі п`ятирічного періоду застосування результатів попередньої атестації робочих місць, затвердженого наказом по підприємству від 07.06.1994 № 65) по 29.03.2001 (по дату видавання наказу про результати проведеної атестації робочих місць, затверджених наказом по підприємці 30.03.2001 № 46), не врахований до пільгового стажу для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах. Однією з умов для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах є атестація робочих місць, а її відсутність не дає права працівникові на призначення пенсії. Відповідно до статті 114 Закону № 1058-ІУ на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. Оскільки пільговий стаж позивача становить менше 10 років (9 років 5 місяців 3 дні), то підстави для призначення пенсії, відповідно до поданої заяви відсутні(а.с.33-35).

Не погоджуючись із відмовою в призначенні пенсії на підставі статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах, позивач звернувся із захистом до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закон України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закону України від 05.11.1991 №1788-XII), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію (ст.7 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII).

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон України №1058-ІV від 09.07.2003) передбачено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ч.3 ст. 4 Закон України №1058-ІV від 09.07.2003).

Частиною 1 ст.114 цього Закону (в редакції на момент звернення за призначення пенсії) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п.1 ч.2 ст. 114 Закон України №1058-ІV від 09.07.2003).

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Також, у п.1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 20 Порядок №637, у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу долічених документів до матеріалів справи встановлено, що відповідачем не зараховано період роботи позивача пакувальником транспортно-пакувального цеху на дільниці пакування цементу Здолбунівського відкритого акціонерного товариства по виробництву цементу і шиферу Волинь з 07.06.1999 по 29.03.2001, у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць. А тому відповідачем відмовлено у призначенні пільгової пенсії, через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років.

Відповідач у відзиві на позовну заяву звертає увагу, що основними підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім:

1. Наявність професій та виробництва в Списках;

2. Надання уточнюючої довідки з необхідними реквізитами, що повинна відповідати первинним документам, які підтверджують, що особа була зайнята в шкідливих умовах праці та підприємство буде відшкодовувати витрати на доставку пільгових пенсій органам Пенсійного фонду.

3. Підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442.

4. Робота працівника в шкідливих умовах праці не менше 80% його трудового часу.

Відсутність хоча б однієї з цих умов, не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

З цього приводу суд звертає увагу на наступне.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, (далі Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Віднесення роботи до Списків №1 або № 2 здійснюється на підставі уточнюючої довідки підприємства, установи, організації за умови підтвердження первинними документами наявності шкідливих умов праці на робочому місці.

Відповідно до п. п. 9, 10 Порядку №383 перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких унесено до переліку. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових у мовах.

Разом з тим, атестація робочих місць за умовами праці на підприємствах і в організаціях проводиться згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок № 442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації (п.4 Порядку № 442).

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років(п.9 Порядку № 442).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383, результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються під час обчислення стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж п`яти років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на цьому підприємстві не змінювалися докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (п.4.4. Порядку № 383).

Отже, комплексний аналіз норм Закону України №1788-ХІІ, Порядку №383 та Порядку №637, Порядку № 442 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах - є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №1 чи № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка.

Суд звертає увагу, що записами трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , стверджується, що останній з 22.10.1998 по 21.10.1999 працював пакувальником цементу транспортно-пакувального цеху Здолбунівського цементно-шиферного комбінату; з 22.10.1999 по 01.08.2000- пакувальником цементу дільниці пакування цементу; з 02.08.2000 по 15.01.2010 - пакувальником цементу транспортно-пакувального цеху.

Уточнюючою довідкою 17.06.2020 № 1258-СП виданою ОСОБА_1 вказано, що позивач дійсно працював на Здолбунівському цементно-шиферному комбінаті, яке з 29.11.1994 наказом №64-а від 1.1994 перетворено у Здолбунівське відкрите акціонерне товариство по виробництву цементу і шиферу „Волинь, з 01.01.2002 на підставі рішення загальних зборів Здолбунівського ВАТ по виробництву цементу і шиферу „Волинь (протокол № 4 12.12.2001) перетворено у Здолбунівське відкрите акціонерне товариство „Волинь-Цемент, з 02.07.2010 на підставі рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ „Волинь-Цемент (протокол № 14 від 10.06.2010) перетворено у публічне акціонерне товариство „ Волинь - Цемент . На підставі Рішення позачергових Загальних зборів акціонерів публічного Акціонерного товариства «Волинь-Цемент» (протокол №21 від 14.07.2015) та рішення чергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Волинь-Цемент» (протокол №22 від 31.12.2015) ПАТ «Волинь-Цемент» припинило діяльність шляхом його приєднання до публічного акціонерного товариства «Дікергофф Цемент Україна», яке являється правонаступником ПАТ «Волинь-Цемент» та створенням на базі ПАТ «Волинь-Цемент» без балансової «Волинь-Цемент» філії ПАТ «Дікергофф Цемент Україна».

У вказаній уточнюючій довідці також підтверджено та зазначено, що ОСОБА_1 працював на посадах, які дають право на пільгову пенсію:

- вантажником транспортно-пакувального цеху з 16.03.1992 (нак № 151-к від 16.03.1992 р.) по 04.06.1996 р.;

- вантажником цементу транспортно-пакувального цеху з 05.06.1996 ( нак № 210-к від 05.06.1996 р.) по 20.02.1997 ;

- вантажником тарованого цементу транспортно-пакувального цеху з 21.02.1997 ( нак № 69-к від 20.02.1997) по 21.10.1999;

- пакувальником цементу дільниці пакування цементу з 22.10.1999 (нак № 706-к від 22.10.1999) по 01.08.2000;

- пакувальником цементу транспортно-пакувального цеху з 02.08.2000 ( нак № 440-к від 02.08.2000) по 15.01.2010;

- вантажником транспортно-пакувального цеху з 16.01.2010 р. (нак №11-к від 15.01.2010) по 11.10.2010.

Підтверджено, що ОСОБА_1 працював у виробництві протягом повного робочого дня, інших робіт не виконував. Професія вантажник тарованого цементу та вантажник цементу відповідає професії вантажник, зайнятого вантаженням цементу, та дає право виходу на пенсію за Списком № 2 розділ XVII. Виробництво будівельних матеріалів, підрозділ 1. Виробництво цементу, а) робітники, позиція 17.1а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1.2003р. №36. Професія пакувальник цементу дає право виходу на пенсію за Списком № 1 розділ XIV. Виробництво неметалевих мінеральних виробів ( будівельних матеріалів), підрозділ 1. Виробництво цементу, а) робітники, позиція 14. 1а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36. Уточнюючою довідкою 17.06.2020 № 1258-СП підтверджено, що атестація робочих місць згідно із наказу № 65 від 07.06.1994 проведена вперше(а.с.8).

Дослідженими у справі докази підтверджено, що позивач працював на роботах та виробництва, які наявні у Списках; надав уточнюючу довідку від 17.06.2020 № 1258-СП з необхідними реквізитами, яка підтверджує, що він був зайнятий в шкідливих умовах праці; робота в шкідливих умовах праці складала не менше 80% його трудового часу.

Що стосується підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, то суд звертає увагу на таке.

За результатами атестації робочих місць за умовами праці наказами по підприємству №65 від 07.06.1994, №46 від 30.03.2001, №77 від 27.03.2006, №78 від 25.03.2011, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення на вказаних в довідці роботах.(а.с.9-13)

Так як в період з 07.06.1999 по 30.03.2001 не відбулось докорінних змін характеру роботи працівників, що працювали за пільговими професіями, відповідно до наказу №134 від 31.08.2000 "Про продовження терміну дії атестації робочих умовами за умовами праці", термін дії атестації продовжено на підприємстві до 31.12.2000(а.с.14).

Аналізуючи підстави відмови в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, викладені відповідачем у відзиві, суд зазначає, що особа не може нести тягар відповідальності за можливе неналежне оформлення відповідних рішень про підтвердження результатів атестації робочих місць, так як вона не може їх самостійно усунути, виправити, вплинути на їх зміст чи в інший спосіб довести наявність доказів атестації відповідної посади.

Більше того, суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У рамках вказаної справи необхідно також звернути увагу на правову позицію наведену в пунктах 53-60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 № 520/15025/16-а, де Судом вказано, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Проте Верховний Суд України при ухваленні постанов від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 і 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15 віддав перевагу найменш сприятливому для позивачів тлумаченню законодавства України.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, з системного аналізу наявних доказів в матеріалах справи, суд дійшов висновку про підтвердження пільгових умовах роботи позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відтак, позовна вимога щодо зарахування періоду роботи у Здолбунівському відкритому акціонерному товаристві по виробництву цементу і шиферу «Волинь» пакувальником цементу з 07.06.1999 по 29.03.2001, підлягає до задоволення.

Згідно із п.1 ч.1 ст.45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 18.08.2020, а стаж роботи за списком № 1 складає необхідних 10 років, то суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача призначити позивачу з 07.07.2020 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із зарахуванням до стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи у Здолбунівському відкритому акціонерному товаристві по виробництву цементу і шиферу «Волинь» пакувальником цементу з 07.06.1999 по 29.03.2001.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 840,80грн, сплачені згідно із квитанції № 0.0..1 від 07.10.2020 (а.с.29).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028, ) про визнання протиправною бездіяльність відповідача, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 07.07.2020 призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи у Здолбунівському відкритому акціонерному товаристві по виробництву цементу і шиферу «Волинь» пакувальником цементу з 07.06.1999 по 29.03.2001.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м.Рівне,33028, ) судові витрати на суму 840,80грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 січня 2021 року.

Суддя Д.П. Зозуля