Справа № 333/4925/20
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/4925/20
Провадження № 2-а/333/13/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою поліцейського Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Гагайнак Дмитром Леонідовичем серії БАА № 289796 від 31.08.2020 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок, за начебто вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частинами 1, 3 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Вказує, що 31.08.2020 року приблизно о 15 годині 00 хвилин він рухався на автомобілі FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_1 (який належить ОСОБА_2 ), з дотриманням Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР або правила) автомобільною дорогою Н-08 Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя - Маріуполь в напрямку міста Запоріжжя, де на стаціонарному посту поліції його було зупинено працівниками національної поліції. Під час перевірки посвідчення водія позивача, свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу, полісу обов`язкового страхування позивачу поліцейськими було зазначено, що автомобіль під його керуванням начебто не пройшов обов`язковий технічний контроль. На що ним було передані всі відповідні документи, які йому були надані власником автомобіля - ОСОБА_2 під час передачі автомобіля, в ранці того ж дня (31.08.2020). Незважаючи на це, поліцейський безпідставно не прийняв аргументів позивача до уваги та почав складати спірну постанову. Після чого, не встановивши усіх істотних обставин справи та не беручи до уваги фактичну відсутність правопорушення була складена оскаржувана постанова. Лише після складання вищевказаної постанови, позивачу було роз`яснено його право на правову допомогу при вирішенні даної справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що оскаржувана Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки факт правопорушення ґрунтується тільки на припущеннях, під час керування автомобілем він мав при собі необхідні реєстраційні документи на автомобіль.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2020 року відкрито провадження по даній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач та його представник, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилися. Від представника позивача адвоката Панцакова С.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2020 року відповідачу надано час надати відповідь на позов і всі докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів. На час розгляду справи відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якій відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки постанова відносно позивача винесена з урахуванням вимог законодавства та надав клопотання про розгляд даної справи без участі відповідача (а.с.34-38).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2020 року посадовою особою старшим сержантом поліції Сагайдак Д.Л. відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії БАА № 289796, якою за порушення ч.1, 3 статті 121, ст..36 Кодексу України про адміністративне правопорушення на останнього накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Згідно вказаної постанови, 31.008.2020 року о 15 годині 00 хвилин на 437 км а/д Бориспіль Дніпро - Запоріжжя ОСОБА_1 керував автомобілем FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_1 (який належить ОСОБА_2 ), що потребує проходження обов`язкового технічного контролю та своєчасно його не пройшов та мав сколи та тріщини вітрового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.31.3.6 та п. 31.1 Правил дорожнього руху України та вчинив порушення, передбачене ч.1 ст.121, ч.3 ст.121 КУпАП, ст.36 КУпАП та на останнього накладено штраф у розмірі 340,00 грн. (а.с.9).

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування адміністративних правопорушень, вчинених водіями при керуванні транспортними засобами.

Обов`язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, чого Інспектором та Управлінням патрульної поліції не здійснено.

Згідно ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

У оскаржуваній постанові вказано два види порушення, які на думку інспектора вчинив ОСОБА_1 . Проте передбачено, що за кожне адміністративне порушення особа притягається до відповідальності окремо, за кожне вчинене порушення.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.3.б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлена заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII "Про стандартизацію" національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010. Національний стандарт України. Колісні транспортні засоби. «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Однак необхідно зауважити, що зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.

Нормами ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 року передбачено проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

В той же час, в частині другій статті 35 цього Закону визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до положень цієї статті обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Однак, в цьому переліку відсутня така несправність, як тріщина та сколи на лобовому склі, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку.

Таким чином, наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ, яким керував позивач, п.п. 31.4 ПДР не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Як вбачається, диспозиція вказаної частини статті є бланкетною, тобто відсилає до відповідних правил експлуатації транспортних засобів.

Так, в вину позивача ставиться саме порушення п. 31.3.б ПДР.

Відповідно до п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:

а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;

б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю);

в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів;

г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Вказаний перелік технічних несправностей, не містить такої несправності, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху, тріщина на склі автомобіля позивача не віднесена до технічної несправності автомобіля. Фактично наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Враховуючи, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників згідно вимог пункту 31 Правил дорожнього руху не віднесена до технічної несправності транспортного засобу, за наявності якої забороняється його експлуатація, суд вважає, що притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене саме ч.1 ст.121 КУпАП є незаконним.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що він разом з документами на вимогу поліцейського надав також всі необхідні реєстраційні документи на зазначений автомобіль.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Сама ж по собі наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, зокрема, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото-, відео фіксація.

За таких обставин матеріалами справи не підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1, ч.3 ст.121 КУпАП є протиправною й такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності в діях позивача адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 241-246, 247, 250, 252, 255, 280, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Сагайдак Дмитром Леонідовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА № 289796 від 31.08.2020 року, відносно ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього адміністративного апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова