Справа № 756/7529/20
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2020-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №756/7529/20
Провадження №2-а/760/1354/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.

за участю секретаря - Король О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Київ старшого лейтенанта поліції Радченка Дмитра Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

встановив:

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить:

- скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону №3 УПП у м. Києві Радченка Д.М. серії ЕАМ №2696224 від 16.06.2020, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч.2 ст.122 КУпАП;

- судові витрати вирішити відповідно до ст.139 КАС України.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що 16.06.2020 інспектор виніс незаконну постанову, якою притягнув позивача до відповідальності за правопорушення, якого не вчиняв.

Встановлені відповідачем у оскаржуваній постанові обставини, які стали підставою для висновку про порушення позивачем вимог ПДР України не відповідають дійсності. Інспектором при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото, відеофіксація зазначеного порушення відсутні.

Таким чином, враховуючи, що позивач правил дорожнього руху не порушував, враховуючи відсутність будь-яких підстав притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з позовом.

01.07.2020 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва адміністративну справу передано для розгляду за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.09.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Київ старшого лейтенанта поліції Радченка Дмитра Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

07.10.2020 після усунення позивачем недоліків, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Київ старшого лейтенанта поліції Радченка Дмитра Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

09.11.2020 від представника відповідача УПП в м. Києві та відповідача інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Київ старшого лейтенанта поліції Радченка Д.М. Сокирко Г.П. за допомогою поштового зв`язку до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови, відповідно до якого остання просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву представник відповідачів зазначила, що вимоги і твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими. Також зазначила, що інспектор за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази, а також врахував те, що він особисто бачив та здійснював фіксацію спілкування на нагрудну камеру, а саме те, що 16.06.2020 о 22:30 год за адресою: м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, 40 водій рухався на своєму транспортному засобі з непрацюючим заднім габаритним вогнем та при зміні напрямку руху не вмикав покажчики повороту. Крім того представник відповідачів зазначила, що інспектор під час складання постанови діяв відповідно до покладених на нього повноважень, а також виконував процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП, а тому не має підстав для скасування даної постанови. Також представником відповідачів разом з відзивом було додано диск DWD-RW.

24.11.2020 від позивача за допомогою поштового зв`язку до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній просив скасувати постанову та зазначив, що з оскаржуваною постановою повністю незгоден, вважає її такою, що винесена всупереч чинному законодавству, адже скаду правопорушення не вбачається, оскільки ПДР не порушував.

Від учасників справи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні не надходили.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2696224 від 16.06.2020, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що позивач, 16.06.2020 о 22:30 год., в м. Київ, по просп. Героїв Сталінграду, 40, водій керував ТЗ з непрацюючим заднім лівим габаритним вогнем та при зміні руху не вмикав показчики повороту, чим порушив п.9.2.б. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Пункт 9.2.б. ПДР - водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вказаної постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснено у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Свідків події інспектор не вказав та не клопотав залучити таких осіб до допиту у судовому засіданні. У свою чергу, зміст оскаржуваної постанови не містить посилання на докази, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Крім того, з відеозапису доданого представником відповідачів до відзиву, не вбачається, що позивач керував ТЗ з непрацюючим заднім лівим габаритним вогнем та при зміні руху не вмикав показчики повороту, чим порушив п.9.2.б. ПДР та не підтверджується зафіксованим відеозаписом, а отже вина особи є недоведеною.

Таким чином, судом встановлено, що докази, які б відповідали вимогам ст.251 КУпАП та об`єктивно фіксували обставини вчинення правопорушення саме позивачем - відсутні.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови належним чином, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, викладені в ній дані не підтверджені належними доказами. Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені принципи випливають із положень ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме водій керував ТЗ з непрацюючим заднім лівим габаритним вогнем та при зміні руху не вмикав показчики повороту, чим порушив п.9.2.б. ПДР.

Натомість, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, інспектором не надано до суду доказів на підтвердження того, що саме позивач керував ТЗ з непрацюючим заднім лівим габаритним вогнем та при зміні руху не вмикав показчики повороту, чим порушив п.9.2.б. ПДР, що стало підставою його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з урахуванням задоволення позову стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 840,80 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 69, 71, 77, 139, 162, 243-246, 250 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Київ старшого лейтенанта поліції Радченка Дмитра Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ №2696224 від 16.06.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, за яким постановою серії ЕАМ №2696224 від 16.06.2020 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Київ старшим лейтенантом поліції Радченком Д.М., притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко