Справа № 704/588/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 704/588/20 Суддя (судді) першої інстанції: Фролова О.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову в справі про порушення митних правил.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2020 року позов задоволено.

Скасовано постанову про порушення митних правил №6242/20900/18 від 13.11.2018 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. 00 коп.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 Митного Кодексу України закрито.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Державної фіскальної служби України у справі про порушення митних правил №6242/20900/18 від 13.11.2018 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 Митного Кодексу України, а саме - ввезення на митну територію України через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС автомобіля «Деу Ланос» без письмового декларування та сплати всіх митних платежів в митному режимі «транзит» на строк 10 діб та порушенні даних строків транзиту, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. 00 коп.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП№62498767 від 07.07.2020 р. державним виконавцем Тальнівського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Прокопенко Л.І. відкрито виконавче провадження з виконання постанови №6242/20900/18 від 13.11.2018 р. Львівської митниці ДФС про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 8500 грн. 00 коп.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 20.08.2020 року відкрито провадження у вказаній справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 31.08.2020 року. Визначено відповідачу строк в 2 (два) дні, з дня вручення цієї ухвали, для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України.

Також повідомлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст. 162 КАС України).

У відповідності до ч.4 ст.159 КАС попереджено відповідача, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Також суд роз`яснив про обов`язок відповідача, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст.77 КАС України.

У своїй апеляційній скарзі апелянт вказує про те, що ухвалу суду від 20.08.2020 року було отримано ним 20.08.2020 року, що підтверджується відповідними доказами.

Також, апелянт посилається на ч.5 ст.162 КАС України, відповідно до якої відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

А тому, з урахуванням ч.5 ст. 162 КАС відповідачем було подано відзив на позов у справі 704/588/20, як стверджує апелянт, 28.08.2020 року, тобто на його думку, в строк встановлений КАС України.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції констатує, що відзив Галицької митниці Держмитслужби було зареєстровано Тальнівським районним судом Черкаської області 04.09.2020 року. З відстеження поштового направлення згідно трек - номеру на конверті, яким вказаний відзив було направлено відповідачем, вбачається, що дата прийняття відправлення зазначена - 31.08.2020 року, а прийняття одержувачем - 04.09.2020 року.

Таким чином, вказаним вище спростовуються доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено права відповідача передбачені ст. 44 КАС України.

Крім того, колегія суддів, звертає увагу, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, частиною першою вказаної статті встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 286 у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Статтею 269 КАС передбачено, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Частиною 3 статті 162 КАС визначено, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень процесуальних норм судом першої інстанції, оскільки останнім було встановлено час для надання відзиву в межах строку розгляду визначеної категорії справ, з урахуванням необхідності направлення такого відзиву позивачу.

Так, в силу ч. 6 статті 162 КАС судом було вирішено справу за наявними матеріалами.

Крім того, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду викладені в постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Так, суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржувана постанова відповідача не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Враховуючи те, що відповідачем не було надано до суду першої інстанції жодних належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для відмови у вказаному позові.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи на момент розгляду судом першої інстанції такі підтвердження були відсутні, в наявності була лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень митних правил, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 КУпАП є недоведеним.

Відтак, суд першої інстанції у даній справі, за даних обставин, виніс обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 286, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: