Справа № 752/13496/20
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/143/21
РІШЕННЯ

Іменем України

11.01.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Приймака Богдана Івановича, заступника начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Євдокимова Дмитра Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та рішення про залишення постанови без змін, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів інспектора роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Приймака Б.І., заступника начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Євдокимова Д.А., в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАМ № 2668288 від 24.06.2020 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Приймаком Б.І., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та рішення заступника начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Євдокимова Д.А. про залишення постанови без змін від 24.06.2020 року, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що 11.06.2020 року позивач, керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Приймаком Б.І., яким було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за нібито порушення п. 10.10 ПДР України. 16.06.2020 року позивач звернувся зі скаргою на вказану постанову, та 06.07.2020 року отримав поштою рішення заступника начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Євдокимова Д.А. від 24.06.2020 року щодо залишення зазначеної постанови без змін, а скарги без задоволення. Із вказаною постановою та рішенням позивач не погоджується, оскільки, викладені в них обставини не відповідають дійсності, докази вчинення позивачем порушення ПДР України відсутні, а відтак постанова та рішення підлягають скасуванню, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.09.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклик сторін.

23.11.2020 року до суду від представника відповідача інспектора роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Приймака Б.І. надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись, зокрема, на те, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Від відповідача заступника начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Євдокимова Д.А. відзив на позов до суду не надходив.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.06.2020 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Приймаком Б.І. було винесено постанову серії ЕАМ № 2667288, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З тексту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 11.06.2020 року о 00-42 год. в м. Києві по бульвару Дружби Народів, керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на шляхопроводі, чим порушив вимоги п. 10.10 ПДР України.

З письмових матеріалів справи вбачається, що 24.06.2020 року заступник начальника УПП у м. Києві старший лейтенант поліції Євдокимов Д.А. ухвалив рішення про залишення без змін постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення ЕАМ № 2667288 від 11.06.2020 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Приймаком Б.І., а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Позивач вказує, що правил дорожнього руху не порушував, постанова відносно нього була складена безпідставно, доказів вчинення ним правопорушення відсутні, а тому постанова та рішення підлягають скасуванню.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що статтею 283 КУпАП встановлено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно пункту 5 Розділу IV Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до пункту 6 IV Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частинами 1, 2 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст.ст. 73, 74 КАС України, належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що стороною відповідачів не надано суду жодних доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Під час розгляду даної справи встановлено, що інспектор поліції при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановив всіх об`єктивних обставин справи, не перевірив твердження позивача, не переконався у тому, що його твердження є безпідставними, не долучив до постанови будь-яких належних доказів на підтвердження вини позивача.

Слід також зауважити, що стороною відповідачів не було надано суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача, а наявний в матеріалах справи відзив не містить жодного доказу, який би спростовував твердження позивача щодо безпідставності, викладеного у постанові та в рішенні.

Крім того, жодних фактичних даних, на основі яких інспектором поліції встановлено наявність адміністративного правопорушення, вину позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи стороною відповідачів не зазначено, так само як і не надано будь-яких належних доказів, у тому числі зафіксованих показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Слід звернути увагу на те, що лише винна особа може нести відповідальність за вчинення будь-якого правопорушення, а оскільки стороною відповідачів не доведено, що в діях позивача наявна вина, тобто наявний склад адміністративного правопорушення, та всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивача неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідачів не надано суду будь-яких доказів наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та порушення позивачем вимог правил дорожнього руху за викладених в постанові та рішенні обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позову є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а постанова інспектора та рішення про залишення скарги без задоволення, - скасуванню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м. Києві на користь позивача витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1261,20 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 19, 77, 241-247 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, Законом України «Про звернення громадян», суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Приймака Богдана Івановича, заступника начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Євдокимова Дмитра Анатолійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та рішення про залишення постанови без змін, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 2668288 від 24.06.2020 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Приймаком Богданом Івановичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та рішення заступника начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Євдокимова Дмитра Анатолійовича від 24.06.2020 року про залишення постанови без змін, а скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Провадження по адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір на загальну суму 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні ім`я та найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - інспектор роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Приймак Богдан Іванович, адреса: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9;

відповідач - заступник начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Євдокимов Дмитро Анатолійович, адреса: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Головуючий Н.П. Чередніченко