Справа № 160/323/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 січня 2021 року Справа № 160/323/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, у якій позивач просить визнати протиправними дії щодо відмови в затвердженні проекту землеустрою про відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,00 га, розташованої за межами населеного пункту на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області; зобов`язати затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,00 га, розташованої за межами населеного пункту на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року було відкрито провадження в адміністративній справі №160/323/20 та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.07.2020 року на 14:00 год.

В судовому засіданні 15.07.2020 року представником позивача було заявлено клопотання про оголошення перерви у зв`язку з необхідністю надання необхідних доказів. Судове засідання призначено на 19.08.2020 року.

В судове засідання 19.08.2020 року представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судове засідання призначено 02.09.2020 року.

В судовому засіданні 02.09.2020 року було оголошено перерву для надання додаткових доказів та уточнення інформації представником позивача. Судове засідання призначено на 30.09.2020 року.

30.09.2020 року представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника позивача в судовому засіданні в Третьому апеляційному адміністративному суді 30.09.2020 року о 10:10. Доказів неможливості бути присутнім в судовому засіданні з розгляду даної справи у зв`язку з прийняттям участі у розгляді справи у Третьому апеляційному адміністративному суді представник позивача не надав.

Наступні судові засідання були призначені на 12.10.2020 року, 28.10.2020 року, 11.11.2020 року, 02.12.2020 року, 23.12.2020 року та 13.01.2021 року.

Судові повістки про виклик були направлені судом на зазначену представником позивача особисто електронну адресу. Зокрема про дату час та місце судового засідання представнику позивача додатково повідомлялось засобами телефонного зв`язку.

В судові засідання, які проводились судом, представник позивача не з`явився, виключно 12.10.2020 року надавши клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з зайнятістю представника позивача в судових засіданнях в Третьому апеляційному адміністративному суді 12.10.2020 року. Доказів неможливості бути присутнім в судовому засіданні 12.10.2020 року з розгляду даної справи у зв`язку з прийняттям участі у розгляді справ у Третьому апеляційному адміністративному суді представник позивача не надав.

При цьому, ані позивач ані представник позивача з клопотаннями про перенесення чи відкладення розгляду справи в дати відмінні від 30.09.2020 року та 12.10.2020 року, або про розгляд справи за відсутності позивача та його представника не зверталися.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

В даному випадку має місце повторна неявка позивача в судові засідання призначені на 02.12.2020 року та 13.01.2021 року.

Застосовуючи до позивача процесуальні наслідки його повторної неявки у судове засідання, суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права.

Зокрема, одним із аспектів гарантії справедливого судочинства, які містить стаття 6 Конвенції, є доступ до суду. Європейський Суд з прав людини у справі Bellet v. Frаnсе зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Разом з тим, таке право не є абсолютним, оскільки забезпечивши право особи на звернення до суду, держава покладає на таку особу певні обов`язки, які пов`язані із реалізацією такого права. Однією складовою гарантованого Конвенцією права на доступ до суду є розумний строк розгляду справи, який пов`язаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника. Оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги в тому числі і факти невиконання ним процесуальних обов`язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, а також не повідомлення суду про причини такої неявки.

Тобто, право особи на доступ до суду перебуває у безпосередньому взаємозв`язку із виконанням тих обов`язків, які покладаються на заявника при реалізації ним своїх прав.

Безпідставна неявка позивача у судові засідання, неповідомлення суду про поважність причин неприбуття до суду, невжиття будь-яких інших активних дій пов`язаних із використанням власних процесуальних прав, в контексті норм національного законодавства, позбавляють суд можливості здійснювати розгляд справи та призводять до порушення розумних строків її вирішення.

Суд також враховує, що згідно частини п`ятої статті 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Аналіз зазначеної норми вказує, що підставами для залишення позовної заяви без розгляду є: неявка позивача та його представника в судове засідання без поважних причин, неповідомлення суду про причини неявки, неподання позивачем та його представником заяв про розгляд справи за їх відсутності, а також, за умови якщо відповідач не наполягає на розгляді справи по суті.

При цьому, суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо застосування п.4 ч.1 ст.240 КАС України, викладену у постанові від 27.05.2020 року у справі №9901/11/19.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Частина п`ята статті 205 КАС України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Законодавче формулювання частини п`ятої статті 205 КАС України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що позивач та його представник повторно не з`явилися в судові засідання для розгляду справи, не повідомляли суд про поважність причин неявки у судове засідання, не подавали заяви про розгляд справи без їх участі, що позбавляє суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору без їх участі, суд дійшов висновку про наявності підстав, для застосування визначеного частиною п`ятою статті 205 та пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України правового наслідку неявки в судове засідання - залишення позову без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 4 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України він має право повторно звернутися до адміністративного суду з даною заявою.

Відповідно до ч.3 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Відповідно до ч.4 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про достатність підстав для залишення позову без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська