Справа № 580/1261/20
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1261/20 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів Мєзєнцева Є. І., Парінова А.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року

у справі №580/1261/20 (розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області

до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт"

про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області (надалі - позивач) із адміністративним позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт" (надалі - відповідач), в якому просило суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна СТОВ "Агросвіт" на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області в рахунок погашення податкового боргу в сумі 3856850,03 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач порушив вимоги Податкового кодексу України внаслідок чого має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 3856850,03 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в задоволенні позовних вимог Головному управління Державної податкової служби у Черкаській області- відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що в матеріалах справи містяться докази направлення вимоги відповідачу, а останнім не сплачено наявний борг. Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно зроблено посилання на постанову Верховного Суду по справі №808/6471/15.

Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з посиланням на те, що апеляційна скарга підписана не повноваженим представником апелянта, так як в ЄДР дана особа не зазначена.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що Витягу єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СТОВ "Агросвіт", як юридична особа зареєстрована 19.11.2005 та перебуває на обліку як платник податків.

Начальником Уманського управління ГУ ДФС у Черкаській області 15.03.2019 р. прийнято рішення №1279/23-00-52-17-012 про опис майна СТОВ "Агросвіт" у податкову заставу

Відповідачем 08.04.2019 р. складено акт опису майна СТОВ "Агросвіт" №158/23-00-52-17-028.

Заступником начальника ГУ ДФС у Черкаській області, Курілко Н.І., винесено рішення №14759/23-00-17-01-015 від 08.05.2019 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу СТОВ "Агросвіт".

Відповідачем подано уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за наслідками прийняття яких сума боргу зменшилась до 3856850,03 грн.

На виконання рішення ГУ ДФС у Черкаській області №14759/23-00-17-01-015 від 08.05.2019 на суму боргу виставлялись платіжні вимоги на рахунки боржника, зокрема інкасові доручення від 10.05.2019 №424, від 20.05.2019 №450, від 14.06.2019 №691, від 18.12.2019 № 1152, №1146, №1148.

Враховуючи наявний у відповідача податковий борг, контролюючий орган звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення з відповідача податкового боргу на суму 3856850,03 грн, не надано доказів надіслання інкасових доручень на виконання судового рішення та не надано доказів надіслання (вручення) відповідачу податкової вимоги, що є безумовною підставою для можливості реалізації передбаченого законом права на продаж майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 ПК України регламентовано, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Згідно з п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до підпункту 87.2 статті 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з підпунктом 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Пунктами 89.1, 89.2 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (підп. 89.1.1); у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підп. 89.1.2).

Згідно з пунктами 89.2, 89.3 цієї ж статті, з урахуванням положень зазначеної норми, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до пункту 91.3статті 93 ПК України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу.

Статтею 95 ПК України регламентовано порядок продажу майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктами 95.1, 95.2, 95.3 вказаної статті, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Водночас, процедура стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку передує виникненню права податкового органу на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Аналогічна позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.01.2019 року по справа № П/811/203/16 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивачем не надано рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення з відповідача податкового боргу на суму 3856850,03 грн, не надано доказів надіслання інкасових доручень на виконання судового рішення та не надано доказів надіслання (вручення) відповідачу податкової вимоги, що є безумовною підставою для можливості реалізації передбаченого законом права на продаж майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви не було надано рішення суду про звернення до суду з позов про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 3856850,03 грн, а отже твердження апелянта на звернення суду першої інстанції про наявність рішення суду є необґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано переконливих доказів вжиття всіх передбачених ст. 95 ПК України заходів щодо погашення податкового боргу, а отже підстав для надання дозволу на погашення податкового боргу є безпідставним.

Апелянтом надано суду апеляційної інстанції рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року по справі №580/1004/20, яким позов Головного управління ДПС у Черкаській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт" про стягнення податкового боргу в сумі 8253022,83 грн.

В рішенні по справі №580/1004/20 зазначено, що заборгованість СТОВ "Агросвіт" виникла на підставі:

- акту камеральної перевірки №934/23-00-50-12-007/31711298 від 18.02.2019 року та податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2019 року на суму 395303,10грн.;

- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 15.08.2019 за 01.09.2018 на суму 3618945грн.;

- акту про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету №2191/23-00-50-12-007/31711298 від 10.04.2019 року та податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2019 року на суму 100834 грн.;

- акту про результати камеральної перевірки порушення граничних строків реєстрації податкових накладних №2192/23-00-50-12-007/31711298 від 10.04.2019 року та податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2019 року на суму 101292,82 грн.

Залишок несплаченої пені, у відповідності до інтегрованої картки платника податку, нарахованої відповідно ст. 129 Податкового кодексу України складає 3983887,58 грн.

Розрахунок податкового боргу: 395303, 10 грн. ( акт №934/23-00-50-12-007/31711298 від 18.02.2019 та податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2019 р.) + 3618945,00 грн. (уточнюючий розрахунок № від 15.08.2019 р. за 01.09.2018 р.) + 100834,00 грн. (акт №2191/23-00-50-12-007/31711298 від 10.04.2019 року та податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2019 р.) + 101292,82 грн. (акт №2192/23-00-50-12-007/31711298 від 10.04.2019 року та податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2019 р.) + 3983887,58 грн. (пеня) = 8200262,50 грн.

Окрім того, заборгованість СТОВ "Агросвіт" виникла і по єдиному податку з с/г товаровиробників на суму 52760,33 грн., що виник згідно податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи № від 19.02.2019 термін сплати 30.10.2019 р. (III квартал на суму 37933,90 грн.) та 30.01.2020 р. (IV квартал на суму 22760,33 грн) на загальну суму 60694,23 грн.

Розрахунок податкового боргу зі сплати єдиного податку з с/г товаровиробників: 60694,23 грн.(податкова декларація № від 19.02.2019р.) - 7933,90 грн. (сплата) = 52760,33 грн. Таким чином, непогашена заборгованість становить 8253022,83грн.

В той час, як вбачається з матеріалів справи, що заборгованість в сумі є пенею в розмірі 3856850,03 грн, яка виникла у зв`язку з несвоєчасним сплаченим зобов`язанням по податку на додану вартість.

З урахуванням вищевикладеним колегія суддів доходить висновку, що позивачем не надано до суду першої та апеляційної інстанції доказів звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 3856850,03 грн та не надано доказів того, що контролюючим органом звернуто до виконання рішення суду по справі №580/1004/20, а отже доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Крім того, колегія суддів критично ставиться до твердження апелянта, що останнім подано до суду першої інстанції вимоги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази виставлення відповідачу вимоги та направлення її.

Щодо посилання апелянта на висновки Верховного Суду по справі №808/6471/15 від 11.09.2018 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки на час прийняття рішення по даній справі є позиція Верховного Суду викладена у постанові від 24.01.2019 року по справа № П/811/203/16.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правомірно зроблений висновок про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна СТОВ "Агросвіт" на користь бюджету через Головне управління ДПС у Черкаській області в рахунок погашення податкового боргу в сумі 3856850,03 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним позовній заяві та відповіді на відзив, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Щодо посилання позивача, що в ЄДР відсутній дані про представника ГУ ДПС у Черкаській області (С.В. Юревич), колегія суддів не бере до уваги, оскільки на офіційному сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result) зазначено, що С.В. Юревич діє виключно в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво суб`єкта владних повноважень).

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г. В. Земляна

Судді: Є. І. Мєзєнцев

А.Б. Парінов