Справа № 520/13025/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Тітов О.М.

12 січня 2021 р.Справа № 520/13025/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машура Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАКОН СІСТЕМ» до Державної податкової служби України, Головного управління державної податкової служби у Харківській області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

02.12.2019 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ВІАКОН СІСТЕМ» (далі ТОВ «ВІАКОН СІСТЕМ») звернулося до суду з позовом, яким просить:

1. Скасувати наступні рішення ГУ ДФС у Харківській області (правонаступником якої є ГУ ДПС у Харківській області):

- від 21.06.2019 року № 1201301/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 року № 15 на загальну суму 452.737,62 грн, в тому числі ПДВ 75.456,27 грн;

- від 21.06.2019 року № 1201302/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 року № 16 на загальну суму 282.259,44 грн, в тому числі ПДВ 47.043,24 грн;

- від 09.07.2019 року № 1217137/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.06.2019 року № 1 на загальну суму 721.705,44 грн, в тому числі ПДВ 120.284,24 грн;

- від 09.07.2019 року № 1217138/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.06.2019 року № 2 на загальну суму 778.602,07 грн, в тому числі ПДВ 129.767,01 грн;

- від 12.07.2019 року № 1221675/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.06.2019 року № 3 на загальну суму 609.360,00 грн, в тому числі ПДВ 101.560,00 грн.

2. Зобов`язати ДПС України зареєструвати наступні податкові накладні:

- від 28.05.2019 року № 15 на загальну суму 452.737,62 грн, в тому числі ПДВ 75.456,27 грн;

- від 28.05.2019 року № 16 на загальну суму 282.259,44 грн, в тому числі ПДВ 47.043,24 грн;

- від 10.06.2019 року № 1 на загальну суму 721.705,44 грн., в тому числі ПДВ 120.284,24 грн;

- від 12.06.2019 року № 2 на загальну суму 778.602,07 грн, в тому числі ПДВ 129.767,01 грн.;

- від 18.06.2019 року № 3 на загальну суму 609.360,00 грн, в тому числі ПДВ 101.560,00 грн.

Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що вищевказані рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є незаконним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню та просить суд зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні (далі ЄРПН) від 28.05.2019 року № 15, від 28.05.2019 року № 16, від 10.06.2019 року № 1, від 12.06.2019 року № 2, від 18.06.2019 року № 3.

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних приймається за результатами оцінки наданих підприємством документів. ТОВ «ВІАКОН СІСТЕМ» на вимогу контролюючого органу, не надало договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, яким оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договорами та/або законодавством, стосовно підтвердження інформації зазначеної у податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких було зупинено.

Від відповідача, ДПС України, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року адміністративний позов ТОВ «ВІАКОН СІСТЕМ» задоволено.

Судом проведений розподіл судових витрат - стягнуто на користь ТОВ «ВІАКОН СІСТЕМ» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 4.802,50 грн та за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України - 4.802,50 грн.

Судове рішення вмотивоване тим, що у всіх квитанціях контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН не зазначено конкретного переліку та обсягу документів, які необхідно надати позивачу для спростування підстав зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Платником податків було надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ГУ ДПС подано апеляційну скаргу, в якій вважає його безпідставним, просить скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеним у відзиві на позов.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «ВІАКОН СІСТЕМ» не скористалось.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Віакон Сістем» є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 42847029 (т.1, а.с.15-19).

ТОВ «Віакон Сістем» (постачальник) укладено з ТОВ «Південьконстрактсейл» (покупець) договір поставки від 21.05.2019 року № Х-05/2-19, згідно якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а покупець має сплатити за товар певну грошову суму і прийняти зазначений товар (т.1, а.с.59-60).

Виконання вказаного договору підтверджено наступними первинними документами: податкові накладні від 28.05.2019 року № 15, 16 (т.1, а.с.20-21, 24-25); видаткові накладні від 28.05.2019 року № 15, від 28.05.2019 року № 16 (т.1, а.с.61, 62); товарно-транспортні накладні від 28.05.2019 року № Р15, від 28.05.2019 року № Р16 (т.1, а.с.63-64, 65-66); акт звіряння взаємних розрахунків за договором від 21.05.2019 року № Х-05/2-19 (т.1, а.с.67); платіжне доручення від 10.06.2019 року № 4 (т.1, а.с.68).

Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ «Південьконстрактсейл».

Для реалізації товару за вищевказаним договором ТОВ «Віакон Сістем» придбало товар у ПП «Коннект» за договором поставки від 01.05.2019 року № 289/02 (т.1, а.с.69-72).

Виконання вказаного договору підтверджено наступними первинними документами: видаткова накладна від 27.05.2019 року № 012-000885 (т.1, а.с.73); товарно-транспортна накладна від 27.05.2019 року № 012-000761 (т.1, а.с.74); акт звіряння взаємних розрахунків за договором від 01.05.2019 року № 289/02 (т.1, а.с.75); платіжне доручення від 14.05.2019 року № 17 (т.1, а.с.76).

ТОВ «Віакон Сістем» було складено податкову накладну від 28.05.2019 року № 15 на суму 452.737,62 грн, в тому числі ПДВ 75.456,27 грн та податкову накладну від 28.05.2019 року № 16 на суму 282.259,44 грн., в тому числі ПДВ 47.043,24 грн. Вказані накладні було направлено на реєстрацію в ЄРПН.

Однак, реєстрація податкових накладних була зупинена. Як зазначено у квитанції про зупинення до податкової накладної № 15 від 10.06.2019 року (реєстраційний номер в ЄРПН № ) (т.1, а.с.22-23) та квитанції до податкової накладної № 16 від 10.06.2019 (реєстраційний номер в ЄРПН № ) (т.1, а.с.26-27): «Відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 30.07.2019 року № 1 в ЄРПН зупинена. ПП/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

На виконання вказаних вимог, ТОВ «Віакон Сістем» надало письмові пояснення та копії документів по господарським операціям за податковою накладною № 15, що підтверджується поясненнями № 5 від 28.05.2019 року, повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 14.06.2019 року № 1 та квитанцією № 2. Аналогічні дії позивач вчинив за податковою накладною № 16, що підтверджується поясненнями № 16 від 28.05.2019 року, повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 14.06.2019 року № 2 та квитанцією № 2 (т.1, а.с.33-58).

Вказані документи були прийняті ГУ ДФС у Харківській області 14.06.2019 року.

21.06.2019 року Комісія, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної приймає рішення № 1201302/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 (т.1, а.с. 30, 32) та рішення № 1201301/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 в ЄРПН (т. 1, а.с. 28-29).

Як зазначено у рішеннях про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 21.06.2019 року № 1201301/42847029 (а.с. 28-29), 21.06.2019 року № 1201302/42847029 (а.с. 30, 32), від 09.07.2019 року № 1217137/42847029 (а.с. 109-110), від 09.07.2019 року № 1217138/42847029 (а.с. 111-112) та від 12.07.2019 року № 1221675/42847029 (а.с. 113-114), підставами відмови в реєстрації стало: ненадання платником податку копій документів, а саме договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Щодо скасування рішень ДФС про відмову в реєстрації податкових накладних від 10.06.2019 року № 1, від 12.06.2019 року № 2, від 18.06.2019 року № 3.

ТОВ «Віакон Сістем» (постачальник) укладено з ТОВ «Мегатерм Плюс» (покупець) договір поставки від 03.06.2019 року № Мг1-06, згідно якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а покупець має сплатити за товар певну грошову суму і прийняти зазначений товар (т.1, а.с. 160-161).

Виконання вказаного договору підтверджено наступними первинними документами: податкові накладні від 10.06.2019 року № 1, від 12.06.2019 року № 2, від 18.06.2019 № 3 (т.1, а.с. 80-89, 92-102, 105-106); видаткові накладні від 10.06.2019 року № 19, від 12.06.2019 року № 20, від 18.06.2019 року № 21 (т.1, а.с. 162-167, 168-174, 175); товарно-транспортні накладні від 10.06.2019 року № Р19, від 12.06.2019 року № Р20, від 18.06.2019 року № Р21 (т.1, а.с. 176-177, 178-179, 180-181); акт звіряння взаємних розрахунків за договором від 03.06.2019 року № Мг1-06 (т.1, а.с. 182); платіжні доручення від 24.06.2019 року № 5, від 27.06.2019 року № 9, від 01.07.2019 року № 11 (т.1, а.с. 183, 184, 185).

Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ «Віакон Сістем» із залученням автомобільного перевізника ТОВ «Евокс» за договором про надання транспортних послуг № 03-01/04 від 01.05.2019 року (т.1, а.с. 229-232).

Для реалізації товару за вищевказаним договором ТОВ «Віакон Сістем» придбало товар у наступних підтприємств у:

1) ПП «Авто Тренд» за договором поставки від 03.05.2019 року № АТ-19-0123 (т.1, а.с. 186-189), виконання якого підтверджено наступними первинними документами: видаткові накладні від 20.05.2019 року № 1520, 1519 (т.1, а.с. 190-196, 197-204); товарно-транспортна накладна від 20.05.2019 року № Р1520, Р1519 (т.1, а.с. 205, 206); акт звіряння взаємних розрахунків за договором від 03.05.2019 року № АТ-19-0123 (т.1, а.с. 207); платіжними дорученнями від 03.05.2019 року № 11, 12 (т.1, а.с. 208, 209). Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ «Авто Тренд».

2) ТОВ «Пейдж АП» за договором поставки від 01.04.2019 року № 334/07 (т.1, а.с. 215-218), виконання якого підтверджено наступними первинними документами: видаткова накладна від 19.04.2019 року № 048-000961 (т.1, а.с. 219); товарно-транспортна накладна від 19.04.2019 року № 048-000691 (т.1, а.с. 220); акт звіряння взаємних розрахунків за договором від 01.04.2019 року № 334/07 (т.1, а.с. 221); платіжним дорученням від 19.04.2019 року № 7 (т.1, а.с. 227). Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ «Пейдж АП».

Надалі, ТОВ «Віакон Сістем», як постачальником, складено податкову накладну від 10.06.2019 року № 1 на загальну суму 721.705,44 грн, в тому числі ПДВ 120.284,24 грн, податкову накладну від 10.06.2019 року № 2 на загальну суму 778.602,07 грн, в тому числі ПДВ 129.767,01 грн; податкову накладну від 18.06.2019 року № 3 на загальну суму 609.360,00 грн, в тому числі ПДВ 101.560,00 грн. Вказані податкові накладні було направлено на реєстрацію в ЄРПН.

Реєстрація податкових накладних була зупинена. Як зазначено у квитанції про зупинення до податкової накладної № 1 від 25.06.2019 (реєстраційний номер в ЄРПН № ) (т.1, а.с. 90-91), квитанції до податкової накладної № 2 від 25.06.2019 року (реєстраційний номер в ЄРПН № ) (т.1, а.с. 103-104), квитанції до податкової накладної № 3 від 27.06.2019 року (реєстраційний номер в ЄРПН № ) (т.1, а.с. 107-108): «Відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 30.07.2019 року № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПП/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

На виконання вказаних вимог, ТОВ «Віакон Сістем» надало письмові пояснення та копії документів по господарським операціям за податковою накладною № 1, що підтверджується поясненнями б/н від 03.07.2019 року, повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 03.07.2019 № 1 та квитанцією №2, реєстраційний номер 21526455 (т.1, а.с. 115-129). Аналогічні дії позивач вчинив за податковою накладною № 2, що підтверджується поясненнями б/н від 03.07.2019 року, повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 03.07.2019 року № 2 та квитанцією № 2, реєстраційний номер 21526505 (т.1, а.с. 130-144); податковою накладною № 3, що підтверджується поясненнями № ПН3 від 08.07.2019 року, повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 09.07.2019 року № 5 та квитанцією № 2, реєстраційний номер 21948625 (т.1, а.с. 145-159).

Вказані документи були прийняті ГУ ДФС у Харківській області.

09.07.2019 року Комісія, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної приймає: рішення № 1217137/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 (т.1, а.с. 109-110), рішення № 1201301/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 (т.1, а.с. 111-112), а 12.07.2019 року рішення № 1201301/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 в ЄРПН (т.1, а.с. 113-114).

В обґрунтування відмови в реєстрації податкових накладних вищевказаними рішеннями стало: ненадання платником податку копій документів, а саме договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством) та ненадання первинних документів щодо постачання/придбання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, (інентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в ЄРПН, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в ЄРПН та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН визначено в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 204) (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Положеннями п. 5 Порядку № 1246 визначено, що реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 в редакції, чинній на час складення вищевикладених податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів згідно п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість згідно п. 200-1.3 і 200-1.9 ст. 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування

Аналогічні норми містить пункт 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 (далі - Порядок № 117), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно п. 13 Порядку № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Як вбачається зі змісту усіх квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних №№ 1, 2, 3, 15,16 реєстрація була зупинена із зазначенням: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Колегія суддів звертає увагу, що окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, натомість, на час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин, критерії оцінки ризиковості платника податку, достатні для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, запровадженні ДФС України листом від 05.11.2018 року № 4065/99-99-07-05-04-18. Проте, листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні ст. 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права.

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.04.2019 року у справі № 822/1878/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: - керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; - платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); - платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; - платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 та абз. 1 п. 49.2 і п. 49.18 ст. 49 ПК України; - платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 та п. 46.2 ст. 46 ПК України; - в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Крім того, в Критеріях ризиковості зазначено, що у разі виявлення у платника податків ознак ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Тобто, контролюючий орган зобов`язаний у Квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості, а і на відповідне рішення, відповідно до якого Позивача внесено до переліку ризикових платників.

Також, як вбачається з п. 5 Порядку №117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з вимогами п. п. 6 та 7 Порядку № 177 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної - критеріям ризиковості здійснення операції.

Колегія суддів зазначає, що вимоги пп. 6 та 7 Порядку № 177 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Натомість, реєстрацію податкових накладних № 1, 2, 3, 15, 16 зупинено, як зазначено у квитанції, через те, що ПН/РК відповідає певним вимогам «Критеріїв ризиковості платника податку», тобто контролюючим органом застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - Позивача, що свідчить про те, що реєстрацію накладної зупинено з підстав, які не передбачені Порядком № 117.

Як вбачається зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних № 1, 2, 3, 15, 16 контролюючий орган фактично застосував критерій ризиковості платника податку до податкових накладних, а не до Позивача, та до того ж, не навів жодного конкретного підкритерія, передбаченого пп. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості, якому б відповідав Позивач станом на момент формування квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, як це передбачено пп. 3 п. 13 Порядку № 117 та не вказав яких саме документів недостатньо.

Позивачем були направлені до ГУ ДПС у Харківській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування реєстрацію яких зупинено.

Усі документи, які надавались до повідомлень, а також наявні в матеріалах справи, підписані ОСОБА_1 , який є директором ТОВ «Віакон Сістем» з 26.02.2019 року та описують процеси господарських операцій, на які було складено податкові накладні № 1, 2, 3, 15, 16.

Проте, рішеннями від 21.06.2019 року № 1201301/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 року № 15 на загальну суму 452.737,62 грн, в тому числі ПДВ 75.456,27 грн; від 21.06.2019 року № 1201302/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.05.2019 року № 16 на загальну суму 282.259,44 грн, в тому числі ПДВ 47.043,24 грн; від 09.07.2019 року № 1217137/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.06.2019 року № 1 на загальну суму 721.705,44 грн, в тому числі ПДВ 120.284,24 грн; від 09.07.2019 року № 1217138/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.06.2019 року № 2 на загальну суму 778.602,07 грн, в тому числі ПДВ 129.767,01 грн, від 12.07.2019 року № 1221675/42847029 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.06.2019 року № З на загальну суму 609.360,00 грн, в тому числі ПДВ 101.560 грн, позивачу було відмовлено в реєстрації податкових накладних № 1, 2, 3, 15, 16 відповідно, в ЄРПН.

Вищевказані Рішення обґрунтовані ненаданням позивачем копій документів, а саме: договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити). У рішенні від 12.07.2019 року, підставами відмови в реєстрації податкової накладної стало: ненадання первинних документів щодо постачання/придбання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, (інентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Однак, таке посилання не може слугувати підставою для відмови в реєстрації, оскільки у всіх квитанціях про відмову в реєстрації не зазначено, конкретного переліку та обсягу документів, які необхідно надати позивачу для спростування підстав зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово у постановах від 23.10.2018 року у справі № 822/1817/18, від 24.09.2019 року у справі № 940/1693/18 зазначав, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Така підстава, як не надання відповідачу не чітко визначеного пакету документів не може слугувати самостійною, окремою підставою для відмови в реєстрації податкових накладних виходячи із наступного.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Визначення поняття господарської операції також наведене у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно положень якої господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто для бухгалтерського обліку, а відповідно і податкового обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до вищевказаного, визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом, у постановах від 05.11.2019 року у справі № 804/1571/15 , від 19.03.2019 року у справі № 809/1718/15.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувані рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН є протиправними, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено та підлягають скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ДПС України здійснити дії по реєстрації податкових накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на приписи п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року, яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому та третьому випадках податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили саме рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами ПК України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.

За приписами ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно задоволення позовної вимоги, щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні: від 28.05.2019 року № 15 на загальну суму 452.737,62 грн, в тому числі ПДВ 75.456,27 грн; від 28.05.2019 року № 16 на загальну суму 282.259,44 грн, в тому числі ПДВ 47.043,24 грн; від 10.06.2019 року № 1 на загальну суму 721.705,44 грн, в тому числі ПДВ 120.284,24 грн; від 12.06.2019 року № 2 на загальну суму 778.602,07 грн, в тому числі ПДВ 129.767,01 грн; від 18.06.2019 року № 3 на загальну суму 609.360,00 грн, в тому числі ПДВ 101.560,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління державної податкової служби у Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі складена і підписана 22 січня 2021 року.