Справа № 400/4554/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
22 січня 2021 р. № 400/4554/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та заяву позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з військової служби з 05.10.2018 р. по 03.09.2020 р., зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за період з 05.10.2018 р. по 03.09.2020 р. у сумі 61270,65 грн.

16.11.2020 р. відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду (а. с. 58-60). Клопотання мотивоване тим, що спір позивача стосується проходження публічної служби, відтак, строк звернення складає один місяць. Грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій виплачено позивачу 04.09.2020 р., а позов до суду про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку подано до суду 19.10.2020 р., тобто з пропуском місячного строку на звернення.

23.11.2020 р. позивач подав заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду (а. с. 76-80), в яких зазначив, що 04.09.2020 р. отримав повідомлення від банку про надходження на рахунок зарплати від військової частини А-206 у розмірі 16209,29 грн (а. с. 81-82). Невірна назва військової частини, вид платежу та відсутність у призначенні платежу посилання на виконання рішення суду по справі № 400/1706/20 не давало позивачу можливості однозначно встановити, що виплата здійснена саме відповідачем на виконання рішення суду по справі № 400/1706/20, а сума включає весь розмір грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпуски, без урахування середнього заробітку за затримку розрахунку. Всі вказані обставини відповідач підтвердив у листі від 18.09.2020 р. № 1403, який позивач отримав 19.09.2020 р. (а. с. 83-88). Отже, про порушення своїх прав щодо невиплати середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з військової служби з 05.10.2018 р. по 03.09.2020 р. позивач дізнався саме 19.09.2020 р., а тому строк звернення до суду не пропущено.

Разом із запереченнями позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду (а. с. 89-91), в якій просив поновити строк звернення, посилаючись на обставини, тотожні викладеним вище.

30.11.2020 р. відповідач подав додаткові пояснення щодо строків звернення до суду (а. с. 111-112), в яких відзначив, що в позові позивач вказував, що 04.09.2020 р. на його картковий рахунок надійшли кошти в сумі 16207,81 грн, у зв`язку з чим він відкликав (забрав) з відділення пошти відправлення, адресоване відділу ДВС щодо примусового виконання рішення суду по справі № 400/1706/20. Однак у запереченнях на заяву про залишення позову без розгляду позивач стверджував, що не розумів, що за виплата проведена 04.09.2020 р. Відтак, відповідач вважає, що позивач дізнався про порушення своїх прав саме 04.09.2020 р., а тому строк звернення до суду пропущено.

Вирішуючи подані клопотання та заяву, суд виходить з того, що згідно з ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Спірні правовідносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду застосуванню підлягають саме положення ч. 5 ст. 122 КАС України, як вказано в постанові Верховного Суду від 22.01.2020 р. по справі № 620/1982/19, висновки якого має враховувати суд на підставі ч. 5 ст. 242 КАС України.

За загальним правилом, викладеним у ч. 2 ст. 122 КАС України, строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а виходячи з ч. 5 ст. 122 КАС України, для спірних правовідносин він становить один місяць.

З наданих позивачем пояснень, викладених у запереченнях на клопотання про залишення позову без розгляду, а також доданих доказів суд встановив, що позивач дійсно з повідомлень банку від 04.09.2020 р. про надходження коштів у розмірі 16209,29 грн не міг встановити, що саме відповідачем проведена вказана виплата на виконання рішення суду по справі № 400/1706/20, а сума включає весь розмір грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпуски, без урахування середнього заробітку за затримку розрахунку. Всі вказані обставини підтверджені відповідачем у листі від 18.09.2020 р., який за даними трекінгу позивач отримав 19.09.2020 р.

Отже, саме 19.09.2020 р. позивачу достеменно стало відомо, що відповідач не виплатив середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з військової служби з 05.10.2018 р. по 03.09.2020 р. Відтак, саме з 19.09.2020 р. обчислюється строк звернення до суду з позовом про зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток.

Посилання відповідача на те, що позивач саме 04.09.2020 р. після отримання коштів на рахунок відкликав (забрав) з відділення пошти відправлення, адресоване відділу ДВС щодо примусового виконання рішення суду по справі № 400/1706/20, суд відхиляє, оскільки вказані дії є правом позивача та ніяк доводять, що позивач вважав рішення по справі № 400/1706/20 добровільно виконаним відповідачем.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, оскільки строк позивачем не пропущено.

Керуючись ст.ст. 118, 122, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду відмовити.

2. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська