Справа № 620/2955/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2021-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року Чернігів Справа № 620/2955/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Федорок К.М.,

за участю представника позивача Мхитарян Ю.В., представника відповідача Труби А.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еріно» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еріно» звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо направлення ТОВ «Еріно» квитанцій № 2 з результатом обробки: ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО, сформованих до розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, 10, 11; визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, 10, 11; зобов`язання Головного управління ДПС у Чернігівській області прийняти рішення про реєстрацію розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, 10, 11; зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Еріно» розрахунки коригування кількісних і вартісних показників датами їх надходження на реєстрацію: від 19.11.2018 № 9, від 19.11.2018 № 10, від 19.11.2018 № 11.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що дії Державної податкової служби України щодо зупинення реєстрації розрахунків коригування є протиправними, оскільки Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних не передбачена форма та зміст квитанції, що надсилається платнику податку з результатом обробки: ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО, відсутня така підстава такого не прийняття, як дата складання РК більше 365 днів. Також вказує, що податковий орган не прийняв навіть рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації поданих розрахунків коригування, незважаючи на те, що саме комісії регіонального рівня та комісії центрального рівня (ДФС) приймають подібні рішення. Зазначає, що реєстрація спірних розрахунків стала можлива лише після виправлення 27.09.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом описки, допущеної у постанові від 23.07.2019, у справі № 620/50/19. Вказує, що контролюючий орган зобов`язаний був у квитанціях чітко вказати конкретний вид критеріїв ризиковості платника податку, але натомість, у квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність РК вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, що прямо впливає на можливість надання у подальшому платником податків пояснень та/або документів.

Представником відповідача, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, було подано відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що відповідно до Єдиного вікна подання електронної звітності Архіву електронної звітності ТОВ «Еріно» подавались розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, та платником отримано квитанції № 2, із зазначенням виявлені помилки: «Документ не може бути прийнятий - документ в електронному вигляді не відповідає затвердженому формату (стандарту) через відсутність заявлених у пакеті пов`язаних документів (порушено цілісність пакету)».

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якій вказав на безпідставність тверджень контролюючого органу про підстави відмови в реєстрації розрахунків коригування, що «Документ в електронному вигляді не відповідає затвердженому формату (стандарту) через відсутність заявлених у пакеті пов`язаних документів (порушено цілісність пакету)», оскільки жодна з квитанцій № 2 не містить такої підстави, про яку зазначає представник відповідача. Вважає, що жодних підстав для зупинення реєстрації розрахунків коригування від 19.11.2018 № 9, 10, 11 у контролюючого органу не було, оскільки розрахунок коригування від 19.11.2018 № 8, складений на того ж отримувача - платника податку за одним і тим самим договором, був вже зареєстрованим на підставі поданих ТОВ «Еріно» пояснень.

Представник Державної податкової служби України відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про відкриття провадження у справі та про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів.

Вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Еріно» (постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено договір поставки від 01.06.2018 № 28, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця модифікатор ливарного чавуну, а покупець прийняти товар і оплатити. Кількість товару, що поставляється постачальником, вказується у специфікації, яка є невід`ємною частиною контракту (а.с. 25-27).

На підставі вказаного договору позивачем було складено податкові накладні № 10 від 07.06.2018, № 13 від 20.06.2018, № 13 від 25.06.2018, № 1 від 06.07.2018 (а.с. 139, 141, 143, 145), які було подано до Державної податкової служби України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (а.с. 139, 141, 143, 145).

В подальшому, на підставі додаткової угоди № 1 від 19.11.2018 до договору поставки від 01.06.2018, товар (Модифікатор Ergosil67-Ba) був повернений ТОВ «Еріно», про що була складена відповідна накладна на повернення № VB-001 від 19.11.2018 (а.с. 28-29, 33).

На підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 та ухвали від 27.09.2019 у справі № 620/50/19 вищевказані податкові накладні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датами їх надходження на реєстрацію (а.с. 34-42, 140, 142, 144, 146).

У зв`язку з поверненням товару позивачем було складено розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 8 до податкової накладної № 10 від 07.06.2018; № 9 до податкової накладної № 13 від 20.06.2018, № 10 до податкової накладної № 13 від 25.06.2018, № 11 до податкової накладної від 06.07.2018 № 1, які було подано до Державної податкової служби України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних після реєстрації податкових накладних на підставі рішення суду (а.с. 7, 11, 15, 19).

11.09.2019, 24.09.2019 позивачем були отримані квитанції, згідно яких документи було прийнято, відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 8, 12, 16, 20).

ТОВ «Еріно» були надіслані повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, від 18.11.2019 № 1, від 03.12.2019 № 1, від 02.03.2020 № 1 та № 2, до яких були додано документи та пояснення, що стосуються проведення реєстрації розрахунків коригування (а.с. 9, 13, 17, 21).

Згідно квитанції від 28.11.2019 розрахунок коригування № 8 від 19.11.2018 було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі рішення Комісії ДПС № 1332685/14222750 від 19.11.2019 (а.с. 10).

Разом з тим, відносно розрахунків коригування від 19.11.2018 № 9, 10, 11 позивачем отримано квитанції № 2, згідно яких повідомлення від 03.12.2019 № 1, від 02.03.2020 № 1 та № 2 щодо надання пояснення та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних не прийнято до розгляду: ПН/РК від 19.11.2018 № 9, № 10, № 11 - Порушено вимоги пункту 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, а саме, дата складання ПН/РК від 19.11.2018 № 9, № 10, № 11 більше 365 днів. (а.с. 14, 18, 22).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимоги Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації;.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, серед іншого, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Так, порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації на час зупинення реєстрації податкових накладних було регламентовано Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (далі - Порядок № 117 в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкових накладних).

Пунктом 5 Порядку № 117 визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно пунктів 6, 7 Порядку № 117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (пункт 14 Порядку № 117).

Згідно пункту 15 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктами 19-21 Порядку № 117 визначено, що Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається зі змісту квитанцій від 11.09.2019, 24.09.2019, контролюючим органом було сформовано висновки, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Водночас, у вищевказаних квитанціях фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК (а.с. 8, 12, 16, 20).

Згідно пункту 1.6 Критеріїв ризиковості платника податків, затверджених в.о. голови Державної фіскальної служби України 07.08.2019, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній / розрахунку коригування.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії контролюючого органу повинно містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

Однак, рішення про зупинення реєстрації розрахунків коригування не містять в собі визначення конкретного критерію ризикованості платника податку, а містять лише посилання на пункт 1.6 Критеріїв, який містить декілька критеріїв.

Крім того, рішення про зупинення реєстрації розрахунків коригування не містять вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації розрахунків коригування призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації розрахунків коригування.

Суд звертає увагу на той факт, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації розрахунків коригування щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації розрахунків коригування, теж не є законним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 819/330/18.

Як свідчать матеріали справи, позивачем подано до контролюючого органу пояснення та відповідні документи для підтвердження відображеної в розрахунках коригування даних щодо повернення покупцем придбаного товару.

Разом з тим, з чотирьох поданих позивачем розрахунків коригування щодо правовідносин позивача з ФОП ОСОБА_1 лише розрахунок коригування № 8 від 19.11.2018 було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі рішення Комісії ДПС № 1332685/14222750 від 19.11.2019.

Водночас, повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, відносно розрахунків коригування від 19.11.2018 № 9, 10, 11 Державною податковою службою України не було прийнято до розгляду, оскільки порушено вимоги пункту 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, а саме, дата складання ПН/РК від 19.11.2018 № 9, № 10, № 11 більше 365 днів. (а.с. 14, 18, 22).

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні № 10 від 07.06.2018, № 13 від 20.06.2018, № 13 від 25.06.2018, № 1 від 06.07.2018 (а.с. 139, 141, 143, 145) були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датами їх надходження на реєстрацію лише на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 та ухвали від 27.09.2019 у справі № 620/50/19.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що до проведення реєстрації вказаних податкових накладних, позивач не мав можливості подати на реєстрацію розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, № 10, № 11, а порушення строків подання повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, стало наслідком порушенням прав позивача під час відмови в реєстрації податкових накладних № 10 від 07.06.2018, № 13 від 20.06.2018, № 13 від 25.06.2018, № 1 від 06.07.2018 та тривалим часом судового захисту своїх прав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що останні підтверджують реальність відображення операцій по розрахункам коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, № 10, № 11.

Зважаючи на наявність у позивача документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та на те, що порушення строку надання пояснень відбулося внаслідок поважних та водночас незалежних від позивача обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо направлення ТОВ «Еріно» квитанцій № 2 від 03.12.2019 з результатом обробки: ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО, сформованих до розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, 10, 11.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Еріно» розрахунки коригування кількісних і вартісних показників датами їх надходження на реєстрацію: від 19.11.2018 № 9, від 19.11.2018 № 10, від 19.11.2018 № 11, то суд зазначає наступне.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем розрахунки коригування датою їх надходження на реєстрацію є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Еріно» розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, № 10, № 11 датою їх надходження на реєстрацію.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі № 1640/2650/18.

Водночас, суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, 10, 11 не підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку з неприйняттям Державною податковою службою України до розгляду повідомлень про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, відносно розрахунків коригування від 19.11.2018 № 9, 10, 11 у Комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області була відсутня можливість розгляду таких повідомлень, та, як наслідок, прийняття рішення про реєстрацію розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, 10, 11.

Разом з тим, позовна вимога про зобов`язання Головного управління ДПС у Чернігівській області прийняти рішення про реєстрацію розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, 10, 11 не підлягає задоволенню, оскільки, в даному випадку, належним способом захисту прав позивача, враховуючи положення пункту 20 Порядку № 1246, є зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Еріно» розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, № 10, № 11 датою їх надходження на реєстрацію.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еріно» необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивачем для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом у цій справі в розмірі 12000,00 грн. надано суду договір про надання правничої допомоги № 72/юр-бг від 08.07.2020, додаткову угоду № 1 від 08.07.2020, детальний опис робіт (наданих послуг) від 29.12.2020, акт надання послуг № 72/1 від 29.12.2020, рахунок-фактуру № 72/1 від 08.07.2020, рахунок-фактуру № 72/2 від 24.12.2020, а також банківську виписку, ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 50, 151-161).

Суд звертає увагу, що у даній справі з боку відповідачів не були подані клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені документально та знайшли своє відображення в матеріалах судової справи, надані позивачем документи містять інформацію про вартість години надання правової допомоги певного виду та час, витрачений на неї, суд, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Враховуючи, що позивачем при подачі позову також сплачено судовий збір в розмірі 6306,00 грн., а також часткове задоволення позову, то за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еріно» підлягає стягненню сплачені ним при поданні позовної заяви судові витрати в розмірі 9153,00 грн. (6000,00 + 3153,00 грн.)

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еріно» (вул. Радужна, 5, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо направлення ТОВ «Еріно» квитанцій № 2 від 03.12.2019 з результатом обробки: ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО, сформованих до розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, 10, 11.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «Еріно» розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 19.11.2018 № 9, № 10, № 11 датою їх надходження на реєстрацію.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еріно» судові витрати в розмірі 9153,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.01.2021.

Суддя Н.М. Баргаміна