Справа № 160/12341/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
Позивач 09.12.2019 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просив скасувати:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року в адміністративній справі №160/12341/19 скасовано.

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області: податкові повідомлення-рішення від 21.11.2019 року №; №; №; №; №; вимогу від 21.11.2019 року № та рішення від 21.11.2019 року №.

При прийнятті постанови судом апеляційної інстанції не вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року розгляд питання про розподіл судових витрат призначено в судове засідання, про що сторони повідомлені належним чином.

Представник позивача та представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

18.01.2021 року до апеляційного суду надійшло клопотання відповідач - ГУ ДПС у Дніпропетровській області про відкладення розгляду справи на можливу найближчу дату, у зв`язку із оголошенням загальнодержавного карантину, а також виявленням у працівників апарату суду «COVID-19».

Колегія суддів зазначає, що розгляд питання про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом даної справи, не потребує обов`язкової участі сторін, і така обов`язкова участь сторін судом не визнавалась, а тому вказане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що неприбуття учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви в письмовому провадженні.

Розглянувши питання про ухвалення додаткового судового рішення, перевіривши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти у справі додаткову постанову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при поданні адміністративного позову сплатив судовий збір у сумі 9605,00 грн., що підтверджується відповідно. квитанцією від 07.12.2019 року (а.с.18 т.1).

Також, позивач при поданні апеляційної скарги сплатив судовий збір у сумі 14407,50 грн., що підтверджується квитанцією від 21.04.2020 року (а.с.62 т.13).

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як зазначалось вище, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року в адміністративній справі №160/12341/19 скасовано, позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги задоволено в повному обсязі.

Проте, під час прийняття постанови про задоволення позову судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Крім того, 29.12.2020 року до Третього апеляційного адміністративного суду від представника ФОП ОСОБА_2 - адвоката Міхайлова О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування заяви представника позивача про стягнення з відповідача про постановлення додаткового рішення зазначено, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови не вирішено питання розподілу судових витрат у вигляді правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що в прохальній частині позовної заяви зазначено про покладення на відповідача судових витрат, зокрема і витрат на професійну правничу допомогу.

До адміністративного позову подано попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які понесені і очікує понести позивач (а.с.6, 89-91 т.1).

В заяві про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу представник просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 23052,00 грн..

На підтвердження понесених витрат позивач надав до заяви договір про надання

правничої допомоги, акт приймання-передачі робіт, касові ордери.

Згідно актів приймання-передачі робіт від 04.12.2019 року та від 18.12.2020 року представником були проведені наступні послуги:

- зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції 3 години - 2305,20 грн.;

- отримання доказів для позовної заяви, виготовлення копій документів - 2305,20 грн.;

- опрацювання законодавчої бази та аналіз судової практики 4 години - 3073,60 грн.;

- підготовка та подання адміністративного позову 5 годин - 3842,00 грн.;

- написання відзиву на заперечення відповідача 3 години - 2305,20 грн.;

- відвідування судових засідань суду першої інстанції 3 години - 2305,20 грн.;

- відвідування судових засідань суду другої інстанції 3 години - 2305,20 грн.;

- підготовка та подання апеляційної скарги 5 годин - 3842,00 грн..

Підрахунком вказаних сум судом встановлено загальну суму 22293,60 грн., а не як зазначено представником в заяві - 23052 грн..

Колегія суддів звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат, тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Звідси, враховуючи предмет спору, суд апеляційної інстанції вважає, що понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі вказаній в заяві є неспівмірним із складністю даної справи.

Крім того, перелічені в акті послуги: отримання доказів для позовної заяви, виготовлення копій документів, зустріч з клієнтом, взагалі не є послугами з правничої допомоги.

Також з матеріалів справи вбачається, що відзив на заперечення відповідача та апеляційна скарга позивача є за текстом ідентичними адміністративного позову, а відтак виготовлення таких документів, на думку колегії суддів, не потребувало додаткового часу та витрат.

Компенсування витрат на проїзд адвокату за маршрутом м.Кривий Ріг м.Дніпро м.Кривий Ріг не є правовою допомогою та може бути компенсовано на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Проте до заяви таких доказів не надано.

Таким чином, апеляційний суд вважає обгрунтованими та співмірними витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн..

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 139, 252, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти додаткову постанову у справі №160/12341/19 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання адміністративного позову та подання апеляційної скарги в загальній сумі 24012 (двадцять чотири тисячі дванадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 43145015).

Заяву адвоката Міхайлова О.В. (представника ФОП ОСОБА_1 ) задовольнити частково.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 43145015).

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 21 січня 2021 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак