Справа № 380/9152/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9152/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 411924,41 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

- задоволити позовні вимоги та стягнути із фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь бюджету податковий борг в розмірі 411924,41 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно довідки про суму податкового боргу платника податків № 2492/9/58.9-09 від 10 березня 2020 року фізична особа ОСОБА_1 станом на 10 лютого 2020 року має податковий борг у сумі 411924,41 грн., а саме за платежем: військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (нарахування основного платежу, штрафних санкцій та пені) у розмірі 31673,42 грн., за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (нарахування основного платежу, штрафних санкцій та пені) у розмірі 380250,99 грн. Вказує, що Головне управління ДПС у Львівській області винесло податкову вимогу № 5554-33 від 14 лютого 2019 року, яку надіслало на адресу платника податків.

Позивач стверджує, що станом на сьогодні суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення наявної у нього заборгованості, просить стягнути її у судовому порядку.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що 26 жовтня 2020 року суддя Львівського окружного адміністративного суду відповідно до вимог частини третьої статті 171 КАС України звернулася до органу місця перебування та місця проживання особи із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача. Згідно відомостей, наданих Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області позивач з 14 липня 1994 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 17 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 08 грудня 2020 року.

Відповідно до пункту другого частини четвертої статті 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

В позовній заяві позивач зазначив таку адресу місця реєстрації проживання позивача: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно відомостей, наданих Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області позивач з 14 липня 1994 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 17 листопада 2020 року суд направив на адресу реєстрації місця проживання позивача, зазначеній у позовній заяві та яка відповідає адресі місця проживання позивача, наданій Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, а саме: АДРЕСА_1 .

02 грудня 2020 року від відповідача на адресу суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, на якому зазначено причину невручення, а саме «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судове засідання, призначене на 08 грудня 2020 року, відкладено на 21 січня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача.

Частиною першою статті 130 КАС України передбачено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.

З огляду на зазначену норму КАС України, суд 09 грудня 2020 року розмістив оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яким повідомив відповідача про його виклик у судове засідання, призначене на 21 січня 2021 року о 12 год. 20 хв.

Позивач, в судове засідання, призначене на 21 січня 2021 року, явки уповноваженого представника не забезпечив. 21 січня 2021 року представник позивача через канцелярію суду подала клопотання, у якій просила розглядати справу за наявними у ній матеріалами, без участі уповноваженого представника, у порядку письмового провадження.

Відповідач, в судове засідання, призначене на 21 січня 2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Частиною дев`ятою цієї ж статті передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі, а відповідач, незважаючи на вжиті судом заходи щодо здійснення його належного та своєчасного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи в судові засідання не з`явився, суд відповідно до вимог абзацу другого частини третьої, частини дев`ятої статті 205 КАС України розглядає справу у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

З 03 жовтня 2018 року по 05 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, за результатами якої складено акт № 2485/13-01-13/17/ НОМЕР_1 від 11 жовтня 2018 року (а.с.16-25).

Вказаною перевіркою встановлено порушення відповідачем:

- пп. 164.2.17 (д) п. 164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2016 рік в сумі 259380,31 грн.;

- 164.2.17 (д) п. 164.2 ст.164, пп.168.4.5 п.168.4 ст.168, п.179.7 ст.179, пп.1.2, 1.3, 1.4, 1.6 п. 1.6 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено військовий збір, що підлягає сплаті до бюджету за 2016 рік в сумі 21615,03 грн.;

- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України в частині неподання декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

На підставі акту перевірки № 2485/13-01-13-07/ НОМЕР_1 від 11 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 23 листопада 2018 року, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 324225,39 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 259380,31 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 64845,08 грн. (а.с.12).

- податкове повідомлення-рішення № від 23 листопада 2018 року, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: військовий збір в розмірі 27018,79 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 21615,03 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 5403,76 грн. (а.с.11).

- податкове повідомлення-рішення № від 23 листопада 2018 року, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 170,00 грн. (а.с.13).

14 лютого 2019 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкову вимогу форми «Ф» № 5554-33 (а.с.7) відповідно до якої загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 13 лютого 2019 року за платежами: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військовим збором становить 411924,41 грн., у тому числі за основні платежі: 280995,34 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи): 70418,84 грн., пеня: 60510,23 грн.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області № 2492/9/58.9-09 від 10 березня 2020 року про суму податкового боргу платника податків по фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (а.с.5-6) сума податкового боргу відповідача станом на 10 лютого 2020 року становить 411924,41 грн., а саме:

- з податку на доходи фізичних осіб: 380250,99 грн., в тому числі: податкові зобов`язання 259380,31 грн., штрафні санкції 65015,08 грн., пеня 55855,60 грн.

- з військового збору: 31673,42 грн., в тому числі податкові зобов`язання 21615,03 грн., штрафні санкції 5403,76 грн., пеня 4654,63 грн.

Докази, які б підтверджували ту обставину, що вищезгадані податкові повідомлення-рішення № , № , № від 23 листопада 2018 року, а також податкова вимога № 5554-33 від 14 лютого 2019 року відповідачем оскаржувались у адміністративному або судовому порядку, у матеріалах справи відсутні.

Також матеріали справи не містять відомостей про сплату відповідачем податкового боргу в сумі 411924,41 грн.

Вважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Суд відзначає, що сторонами не надано доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень № , № , № від 23 листопада 2018 року, а також їх оскарження до суду.

Підпунктом 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті;

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу (абзац 8 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України)

Таким чином, грошові зобов`язання відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору, визначені податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС у Львівській області № , № , № від 23 листопада 2018 року є узгодженими.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем самостійно у встановлені законом терміни суми грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС у Львівській області № , № , № від 23 листопада 2018 року не сплачені.

Отже, у відповідача наявний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору на загальну суму 411924,41 грн.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Наявність податкового боргу у відповідача в сумі 411924,41 грн. підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою Головного управління ДПС у Львівській області № 2492/9/58.9-09 від 10 березня 2020 року (а.с.5-6), а також даними зворотного боку облікової картки платника податків відповідача (а.с.26-27).

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

За змістом пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Львівській області надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 14 лютого 2019 року, згідно якої сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 13 лютого 2019 року становить 411924,41 грн.

Указана податкова вимога направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , проте конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» повернувся на адресу позивача.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з приписами статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Вимогами п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно з абзацом другим пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отже, законом встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси протягом місяця з дня, коли така зміна відбулася.

З огляду на викладене, виходячи з системного аналізу правових норм пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу у ОСОБА_1 в розмірі 411924,41 грн.

Отже, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення податкового боргу в сумі 411924,41 грн. задоволити повністю.

Стягнути до бюджету з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг в розмірі 411924,41 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 21 січня 2021 року.

Суддя Клименко О.М.