Справа № 400/2468/19
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/2468/19
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

за участі секретаря Стефанцевої Ю.П.,

представника апелянта -Оксюти Вадима Васильовича,
позивача -Козловського Юрія Івановича,
представника позивача -Веріковської Тетяни Анатолівни,
представника Національного природного парку «Білобережжя-Святослава» - Євдокимова Дмитра Миколайовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно - заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, Миколаївської обласної державної адміністрації, Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області, Міністерства енергетики та захисту довкілля України, треті особи - ОСОБА_1 , Національний природний парк «Білобережжя-Святослава» про визнання протиправними та скасування рішень з проведення конкурсу та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природного-заповідного фонду, що належить до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, оголошеного наказом Міністра екології та природних ресурсів України №151 від 23.04.2019 року в частині допуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належить до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України від 26.07.2019 року, в частині визначення переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава» ОСОБА_1 ;

- зобов`язати посадових та/або службових осіб Миколаївської обласної державної адміністрації та Очаківської районної державної адміністрації відмовити керівнику центрального органу виконавчої влади у погодженні кандидатури ОСОБА_1 на посаду директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава», визнаного переможцем конкурсу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувані рішення є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки ОСОБА_1 не відповідає вимогам кандидата на посаду директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава», а саме, не має відповідної освіти, не подав до конкурсної комісії повного пакету документів, передбаченого законом, отже не міг приймати участь у оголошеному конкурсі та визнаватись його переможцем.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, оголошеного наказом Міністра екології та природних ресурсів України №151 від 23.04.2019 року в частині допуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади директора Національного парку «Білобережжя-Святослава» та рішення від 16.07.2019 року в частині визначення переможцем конкурсу ОСОБА_1 . В іншій частині позову суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_1 , як претендент, не подав до Національного агентства з питань запобігання корупції відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за рік, що передує року, у якому було оприлюднено оголошення про конкурс, не має освіти відповідного напрямку, відповідач не мав права допускати його до участі в конкурсі, а відтак, оскаржувані рішення є незаконними та підлягають скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування наведених в апеляційній скарзі доводів зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення по справі не врахував, що спірні правовідносини не пов`язані з проходженням публічної служби, а отже спір має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Вважає, що оскаржувані накази не породжують жодних обов`язків для органу управління та вичерпали свою дію, а тому не можуть оскаржуватись. Наполягає, що він надав повний пакет документів, який відповідає встановленим Конкурсною комісією вимогам, отже підстави для задоволення позову відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін.

Фактичні обставини справи.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №151 від 23.04.2019 року «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Мінприроди» оголошено конкурс на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава».

Документи до участі у конкурсі на посаду директора національного природного парку подали ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ще 3 особи, загалом 5 претендентів.

Рішенням конкурсної комісії від 29.05.2019 року, викладеним в протоколі №7, всі претенденти допущені до участі в конкурсі на посаду директора НПП «Білобережжя-Святослава».

06.06.2019 року за результатами тестування ОСОБА_2 надав 97,5% правильних відповідей, відповівши на 39 питань тестового завдання з 40.

ОСОБА_1 та інші учасники конкурсу надали 100% правильних відповідей, відповівши на 40 питань тестового завдання з 40.

11.07.2019 року наказом Міністерства №249 продовжено термін проведення конкурсного відбору до 05.08.2019 року.

24.06.2019 року та 26.06.2019 року учасники конкурсу вирішували ситуаційні завдання, робили презентацію плану розвитку національного природного парку та проходили співбесіди.

26.07.2019 року рішенням конкурсної комісії, викладеним в протоколі №9, шляхом голосування, визначено переможцем конкурсу на посаду директора Національного природного парку «Білобережжя-Святослава» ОСОБА_1 .

Вважаючи рішення комісії у частині допуску до участі у конкурсі та визнання переможцем конкурсу на посаду директора Національного природного парку «Білобережжя-Святослава» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом п. 17 ч. 1 ст. 14 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Відповідно до преамбули Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно п.15 ч.3 ст.3 Закону № 889-VIII дія цього Закону не поширюється на працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб`єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами.

В свою чергу, відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Положення про Національний природний парк «Білобережжя Святослава», парк є бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.

Парк є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в відділенні Казначейства і утримується за рахунок коштів Державного бюджету. Парк має печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, бланки, штампи та офіційну емблему, що реєструються в установленому порядку.

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правова форма НПП «Білобережжя Святослава» - Державна організація (установа, заклад).

При цьому, відповідно до статті 11 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 №2456-XII уповноваженими органами державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Так, Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №123 від 17.04.2018 затверджено Порядок проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - Порядок №123), відповідно до пункту 3 розділу І якого призначення керівника Установи ПЗФ здійснюється за результатами конкурсу, шляхом укладення трудового договору (контракту) відповідно до вимог законодавства України про працю.

Аналогічні положення закріплені і в пункті 4 розділу VI Порядку № 23, а саме, не пізніше ніж на третій робочий день після надходження погодження призначення на посаду разом з карткою погодження та складання довідки про проведення спеціальної перевірки державний секретар Мінприроди укладає із переможцем конкурсу трудовий договір (контракт) строком на п`ять років та видає наказ про призначення на посаду керівника відповідної Установи ПЗФ.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідач є суб`єктом владних повноважень і у спірних правовідносинах виконував владно-управлінські функції у публічних відносинах, які і оскаржуються позивачем, отже, даний спір є публічно-правовим і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Стосовно суті заявлених позовних вимог судова колегія зазначає наступне.

Оскаржуючи рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природного-заповідного фонду, що належить до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України (далі Комісія), оголошеного наказом Міністра екології та природних ресурсів України №151 від 23.04.2019 року (далі Комісія), в частині допуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава», позивачем фактично оскаржено рішення суб`єкта владних повноважень, яке носить індивідуальний характер та стосується права ОСОБА_1 брати участь у вказаному конкурсі, тобто реалізувати своє право на працю.

За змістом ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За правилами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно п.9 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю прав, свобод або інтересів позивача.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.

Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів рішенням суб`єкта владних повноважень.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо певних обставин абстрактно лише тому, що заявник вважає , що спірний пункт рішення начебто впливає на його правове становище. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Колегія суддів наголошує, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, а тому встановлена судом відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту є підставою для прийняття рішення про відмову в позові.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , подаючи документи для участі у конкурсі на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава», намагався реалізувати своє конституційне право на працю, а відповідач, приймаючи рішення про допуск його до участі у вказаному конкурсі, діяв у межах наданих йому повноважень, які в даному випадку є дискреційними.

В свою чергу, як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, позивач у справі ОСОБА_2 , нарівні ще з 4-ма кандидатами був допущений до участі у конкурсі та пройшов усі етапи конкурсного відбору, а відтак, сам по собі факт допуску ОСОБА_1 до участі в конкурсі жодним чином не вплинув на права та інтереси позивача на стадії вирішення питання про допуск кандидатів до участі в конкурсі.

Судова колегія за наслідком розгляду справи також не встановила причино-наслідковий зв`язок між рішенням відповідача про допуск ОСОБА_1 до участі у конкурсі та наявністю порушеного права позивача.

Отже, позивачем не наведено належного обґрунтування порушення його прав, свобод чи інтересів рішенням Конкурсної комісії про допуск ОСОБА_1 до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава».

Сам по собі факт, що позивачем ставиться під сумнів відповідність освіти ОСОБА_1 критеріям, визначеним чинним законодавством для участі у конкурсі, за умов, що конкурсною комісією, як дискреційним органом, на стадії прийняття документів не виникло жодних претензій, не може свідчити, що права ОСОБА_2 були порушені, або про те, що він та інші кандидати перебували у нерівному становищі під час проведення конкурсу.

Таким чином, оскаржуване рішення відповідача щодо допуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі носить індивідуальний характер, стосується виключно ОСОБА_1 й Міністерства, та не має впливу на інтереси чи права інших осіб.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії в частині допуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава» відсутні, оскільки оскаржуване рішення не порушує прав та інтересів позивача.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 26.07.2019 року в частині визначення переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава» ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає таке.

Згідно п.1 розділу І Порядку №123, цей Порядок розроблений відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України з деяких питань забезпечення проведення конкурсів на зайняття посад керівників установ природно-заповідного фонду та визначає механізм проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду (далі - Установи ПЗФ), що належать до сфери управління Мінприроди.

Порядок проведення конкурсного відбору претендентів на посаду керівників установ ПЗФ визначений розділом 4 Порядку № 123.

Зокрема, конкурсний відбір передбачає проведення кваліфікаційного іспиту (далі - тестування), розв`язання ситуаційних завдань та проведення співбесіди з презентацією Претендентом свого бачення плану розвитку Установи ПЗФ. Претенденти, допущені Конкурсною комісією до конкурсу, проходять тестування з метою оцінки загальнотеоретичних знань, вмінь і навичок, у тому числі у сфері природно-заповідної справи. Тестування проходить у присутності більшості від затвердженого складу членів Конкурсної комісії. Загальний час для проведення тестування становить 40 хвилин. Після закінчення часу, відведеного на складання тестування, проводиться визначення результатів тестування. До наступного етапу конкурсу не допускаються Претенденти, які не набрали мінімальної кількості балів (60% правильних відповідей від загальної кількості питань).

Етап розв`язання ситуаційних завдань проводиться з метою об`єктивного з`ясування спроможності Претендентів використовувати свої знання та досвід під час виконання своїх обов`язків, а також з метою комплексної перевірки на відповідність професійній компетенції, оцінки комунікативних якостей, вміння приймати рішення в умовах багатофункціональних завдань. Ситуаційні завдання розв`язуються письмово. Кожен претендент розв`язує від одного до трьох ситуаційних завдань, які оцінюються членами Конкурсної комісії індивідуально. Кількість ситуаційних завдань визначається Конкурсною комісією. Претенденти, які претендують на одну посаду, розв`язують однакові за змістом та кількістю ситуаційні завдання.

Адміністратор перед оголошенням ситуаційного завдання надає Претендентам два конверти: один з бланком для заповнення персональних даних за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, другий з бланками для розв`язання ситуаційних завдань. Адміністратор оголошує ситуаційні завдання, які розв`язують Претенденти. На розв`язання одного ситуаційного завдання Претендентам надається не більше однієї години. Під час розв`язання ситуаційних завдань Претендентам дозволяється користуватися нормативно-правовими актами, використовувати державні бази даних законодавства України. Відповідь та бланк персональних даних запаковуються Претендентом у відповідні конверти та надаються адміністратору. Адміністратор присвоює однаковий номер для конвертів з відповіддю та з персональними даними Претендента. Після отримання конвертів з бланками персональних даних та з розв`язанням ситуаційних завдань від усіх Претендентів адміністратор передає членам Конкурсної комісії тільки конверти з розв`язаними ситуаційними завданнями для оцінювання, а конверти з персональними даними залишає у себе.

Після проведення оцінювання члени Конкурсної комісії надають відомості про його результати адміністратору, який відкриває конверти з персональними даними Претендента, фіксує їх у зведеній відомості середніх балів за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку та оголошує результати Претендентам. Претенденти, які отримали середній бал 1 і нижче, не допускаються до наступного етапу конкурсу.

Співбесіда проводиться з метою оцінки відповідності досвіду, досягнень, компетенції, особистих якостей вимогам до професійної компетенції Претендента та до відповідних посадових обов`язків, а також ознайомлення членів Конкурсної комісії з презентацією плану розвитку Установи ПЗФ. Під час співбесіди члени Конкурсної комісії можуть ставити питання для оцінки професійних та особистих якостей Претендента, необхідних для виконання посадових обов`язків. Презентація плану розвитку Установи ПЗФ - творча робота Претендента, представлена у довільній формі тривалістю до 30 хвилин, з врахуванням визначених проектом організації території об`єкта природно-заповідного фонду (за наявності) заходів. За результатами співбесіди Конкурсна комісія шляхом особистого голосування її членів приймає рішення про визначення переможця конкурсу на відповідну посаду, що фіксується у протоколі засідання Конкурсної комісії. При проведенні голосування кожен член Конкурсної комісії голосує, виходячи виключно з власної оцінки Претендента, яка складена за результатами проведеної співбесіди, незалежно від думки інших членів Конкурсної комісії. Результати кожного етапу конкурсу зберігаються в структурному підрозділі апарату Мінприроди з питань роботи з персоналом протягом п`яти років.

Матеріалами справи підтверджено дотримання наведених умов проведення конкурсу та відповідності дій комісії вимогам процедури.

Крім цього, факт дотримання Комісією умов проведення конкурсу та відповідності дій Комісії вимогам встановленої законодавством процедури встановлений й постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 року у справі №640/14805/19.

Водночас, доводи позивача, що проведення конкурсу відбулось не прозоро, з порушенням строків його проведення, рішення про визначення переможця було ухвалено комісією вже після спливу строку відведеного для проведення конкурсу, а також про те, що ОСОБА_1 були відомі відповіді на тестові питання та ситуаційні завдання суперечать фактичним обставинам справи, не підтверджені жодними доказами та визначають власну емоційну оцінку позивача, яка ґрунтується на його незгоді з результатами конкурсу. Конкретних фактів, які б свідчили про фальшування тестування та вирішення ситуаційних завдань позивачем не наведено, а колегією суддів з матеріалів справи не виявлено.

До того ж, як вірно зазначено судом першої інстанції, наведені доводи не включались позивачем в обґрунтування оскаржуваного рішення.

Також судова колегія не може визнати обґрунтованими доводи позивача про те, що оголошення переможцем конкурсу ОСОБА_1 порушило його право за зайняття конкурсної посади, адже матеріали справи не містять жодного доказу, що за умов не допуску ОСОБА_1 до участі у вказаному конкурсі саме ОСОБА_2 здобув би перемогу за наслідком проходження всіх етапів конкурсного відбору.

Крім того, колегія суддів вважає, що Комісія під час прийняття рішення у межах своєї компетенції має дискреційні повноваження, а саме наділена сукупністю прав та обов`язків, що надають можливість на власний розсуд визначитися з переможцем конкурсу.

Таким чином, з огляду на дотримання Міністерством порядку проведення конкурсного відбору претендентів на посаду директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава», рішення Конкурсної комісії від 26.07.2019 року в частині визначення переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава» ОСОБА_1 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи повною мірою встановлені всі обставини справи, проте їм надано невірну правову оцінку, ухвалене у справі рішення в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Апелянтом при зверненні до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір у розмірі 2305,20 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №50321 від 23.01.2020 року, а тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 319, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року в частині задоволених позовних вимог скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природного-заповідного фонду, що належить до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, оголошеного наказом Міністра екології та природних ресурсів України №151 від 23.04.2019 року в частині допуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава» та рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належить до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України від 26.07.2019 року в частині визначення переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади директора національного природного парку «Білобережжя-Святослава» ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Міністерства енергетики та захисту довкілля України (, 54056, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35) на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) гривень 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.