Справа № 400/5371/20
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2021 р. № 400/5371/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Управління надання адміністративних послуг апарату виконавчого комітету Вознесенської міської ради, вул. Соборності, 14, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500

про:скасування запису № 1 001773, внесеного 04.02.2014 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; зобов`язання вчинити певні дії,

Військова частина НОМЕР_1 (надалі - позивач) звернулась з позовом до Центру надання адміністративних послуг у м. Вознесенську Вознесенської міської ради (надалі - відповідач) з вимогою про скасування запису та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що державним реєстратором безпідставно внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про державну реєстрацію Військової частини НОМЕР_1 , яка є державною таємницею. ВЧ НОМЕР_2 входить до складу Збройних Сил України, а у відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну таємницю» інформації про позивача становить державну таємницю. Позивач звернувся до відповідача з заявою № 225/56/84 від 21 березня 2018 року про скасування запису стосовно ВЧ НОМЕР_3 , в задоволенні якої відповідачем на думку ВЧ НОМЕР_3 протиправно відмовлено, що зумовило звернення позивача до суду.

Відповідачем у встановленому порядку надано суду відзив на позовну заяву, в задоволенні якого відповідач просить відмовити в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідач зазначає, що з даного позову є не зрозумілим, чим Центр надання адміністративних послуг у м.Вознесенську порушив права позивача, адже не проводив жодних дій, як суб`єкт державної реєстрації , та не є таким суб`єктом згідно із законом. Отже позовна заява про зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягає, оскільки не вірно визначено відповідача та його посадову особу.

Ухвалою суду від 27.11.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи.

28 грудня 2020 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог та клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою суду від 21.01.2021 року відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони, однак замінено назву відповідача.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, суд, -

ВСТАНОВИВ:
Державна реєстрація позивача, як юридичної особи проведена 04.02.2014 року записом № 0001773 про включено відомості про юридичну особу.

Головним управлінням майна та ресурсів з метою збереження державної таємниці, проведена робота щодо виключення відомостей про військові частини з Єдиного реєстру суб`єктів державної власності та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З метою виконання вимог розпорядження начальника штабу першого заступника командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 01.07.2018 року, листа начальника Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України від 31.05.2018 року зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 провести роботу, щодо виключення відомостей про військову частину з Єдиного державного реєстру місцевого державного реєстратора та скасування їм відповідного запису.

03.11.2020 року позивач звернувся до відповідача з проханням скасувати запис №0001773.

Не погодившись з відмовою відповідача позивач звернувся до суду з метою вирішення даного питання в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців регулюються Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.05.2003 №755-IV.

Частиною 1 статті 3 Закону України № 755 (далі в редакції, чинній на момент вчинення дій) визначено, що дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України № 755, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини 4 статті 16 Закону України № 755, до Єдиного державного реєстру не заносяться відомості, що становлять державну таємницю.

Відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (частина 1 статті 17 Закону України № 755).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 04.02.2014 року на підставі поданих заявником від імені юридичної особи документів, зокрема реєстраційної картки про включення юридичної особи, внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію як юридичну особу - Військову частину НОМЕР_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що при внесенні до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців записів про Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) державний реєстратор діяв на підставі та у межах делегованих йому повноважень і у спосіб, що передбачений діючим законодавством України.

При цьому, Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не передбачено такої реєстраційної дії як скасування реєстраційної дії/запису юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за заявою такої юридичної особи.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач повинен діяти лише на підставі та у межах делегованих йому повноважень і у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, відмова Управління у скасуванні запису про Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була правомірною.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Відповідно до частини 4 статті 7 Закону до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю.

Згідно із ст. 8 Закону України Про державну таємницю від 21.01.1994 №3855-XII та пунктом 1.4.4 наказу Служби безпеки України Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю від 12.08.2005 №440, відомості про дислокацію, систему охорони, оборони, організаційно-штатну структуру, чисельність особового складу військових частин (установ) мирного часу, які не підлягають розголошенню згідно з міжнародними зобов`язаннями України становлять державну таємницю.

Відповідно до пункту 1.4.4 наказу Служби безпеки України Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю від 12.08.2005 №440 відомостями, що становлять державну таємницю є: відомості про діючі або перспективні: бойовий склад, організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, чисельність особового складу військових частин (установ) на мирний час (за винятком відомостей про дійсне найменування з`єднань, військових частин, установ (організацій) ЗС, військових навчальних закладів, а також їх місце розташування із зазначенням населених пунктів та географічних координат і їх підпорядкованості, відомостей про загальну штатну чисельність військовослужбовців за штатом мирного часу, озброєння та військову техніку, які надаються державам-учасницям відповідно до прийнятих Україною міжнародних зобов`язань за Договором про звичайні збройні сили в Європі, Віденським документом 2011 року про заходи зміцнення довіри та безпеки та Глобальним обміном воєнною інформацією, а також відомостей щодо військових навчальних закладів, квартирно-експлуатаційних органів, військових представництв, закладів культури та спортивних закладів).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України Про державну таємницю до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація у сфері оборони: про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також про інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань; про напрями розвитку окремих видів озброєння, військової і спеціальної техніки, їх кількість, тактико-технічні характеристики, організацію і технологію виробництва, наукові, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, пов`язані з розробленням нових зразків озброєння, військової і спеціальної техніки або їх модернізацією, а також про інші роботи, що плануються або здійснюються в інтересах оборони країни; про дислокацію, характеристики пунктів управління, зміст заходів загальнодержавного та регіонального, у разі необхідності міського і районного рівня, щодо приведення у готовність єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій до виконання завдань в особливий період та про організацію системи зв`язку (оповіщення) в особливий період, можливості населених пунктів, регіонів і окремих об`єктів щодо евакуації, розосередження населення і забезпечення його життєдіяльності; забезпечення виробничої діяльності об`єктів національної економіки у воєнний час; про геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані і характеристики, які мають значення для оборони країни.

За приписами частини 3 статті 10, частини 1 статті 12 Закону України Про державну таємницю інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом. Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України.

Отже, згідно зі статтею 8 Закону України № 3855 та пункту 1.4.4 наказу Служби безпеки України Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю від 12.08.2005 № 440, відомості про дислокацію, систему охорони, оборони, організаційно-штатну структуру, чисельність особового складу військових частин (установ) мирного часу, які не підлягають розголошенню згідно з міжнародними зобов`язаннями України становлять державну таємницю.

Судом встановлено що відомості про державну реєстрацію Військової частини НОМЕР_1 становлять державну таємницю, а тому з огляду на імперативні приписи ч.4 ст.7 Закону не повинні бути наявними в Єдиному державному реєстрі.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України № 755, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України Про виконавче провадження щодо, серед іншого: зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача в даній справі, слід виходити з того, що відповідно до приписів Закону України № 755 підставою для скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичну особу є ухвалення відповідного судового рішення. При цьому, таке рішення реалізується шляхом внесення відповідного запису (записів) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява військової частини НОМЕР_5 підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що відповідачем не допущено будь-яких протиправних дій, судові витрати по справі відповідно до ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 78, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1.Позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) до Управління надання адміністративних послуг апарату виконавчого комітету Вознесенської міської ради (вул. Соборності, 14, Вознесенськ, Миколаївська область, 56500, ідентифікаційний код 04056569) - задовольнити.

2. Зобов`язати Управління надання адміністративних послуг апарату виконавчого комітету Вознесенської міської ради (вул. Соборності, 14, Вознесенськ, Миколаївська область, 56500, ідентифікаційний код 04056569) скасувати запис № 0001773 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про включення відомостей про державну реєстрацію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) внесений 04.02.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В. С. Брагар