Справа № 380/11812/20
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення позову без розгляду

21 січня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження клопотання про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) 11.12.2020 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного правління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) з вимогою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області сформувати до управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 13599,40 грн., сплаченого згідно квитанції №49017705 від 28.04.2020. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.04.2020 уклала договір купівлі-продажу квартири, згідно з яким придбала нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . Для посвідчення цього договору нотаріусом ОСОБА_1 сплатила на бюджетний рахунок, за яким відповідач контролює справляння надходжень до державного бюджету, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання нерухомого майна у сумі 13599,40 грн. Позивачка вважає, що сплатила збір помилково, оскільки на підставі пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» не повинна була сплачувати з цієї операції збір у розмірі 1% від вартості квартири, оскільки 28.04.2020 вона придбала житло вперше. ОСОБА_1 звернулася до органу ПФУ про повернення помилково сплаченого збору за обов`язкове державне пенсійне страхування та отримала лист №1300-5604-8/97929 від 01.12.2020, яким відмовлено у задоволенні її клопотання, з посиланням на те, що органи ПФУ не володіють інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а видача довідок щодо звільнення від сплати збору осіб, які придбавають майно вперше, не належить до його компетенції.

Відповідач подав клопотання, просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропуску шестимісячного строку звернення до суду. Покликається на те, що позивачка відповідно до договору купівлі-продажу квартири придбала житло 28.04.2020, із заявою до ГУ ПФУ у Львівській області звернулась 24.11.2020, проте до суду про повернення помилково сплаченого збору за обов`язкове державне пенсійне страхування звернувся лише 05.12.2020.

При вирішенні питання дотримання позивачкою строку звернення до суду з цим позовом суд керується такими міркуваннями:

порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування регламентує Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР. Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій затверджено Постановою КМУ від 03.11.1998 № 1740 «Про затвердження Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» (далі Порядок № 1740).

Відповідно до пункту 18 Порядку №1740 повернення помилково або надміру сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій здійснюється у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів прийнято відповідно до Бюджетного кодексу України та затверджено наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (далі Порядок №787). Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії.

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до Постанови КМУ від 16.02.2011 №106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 24140500 контролюють органи ПФУ.

ОСОБА_1 сплатила 13599,40 грн. за кодом бюджетної класифікації 24140500 на спеціальні рахунки держказначейства у Галицькому районі м. Львова, а отже відповідач є тим органом, що контролює справляння надходжень збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання нерухомого майна на території Галицького району м. Львова та, відповідно, наділений повноваженнями розглянути обґрунтованість твердження про помилковість сплати збору та прийняти рішення про наявність/відсутність підстав для формування подання про повернення помилково чи надміру сплаченого збору. Очевидно, що для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для формування подання контролюючий орган повинен отримати відповідне звернення та розглянути його.

Суд констатує, що Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», Бюджетний кодекс України, а також прийняті на їх реалізацію Порядки №1740 та №787 не встановлюють строку, протягом якого особа, що помилково чи надміру сплатила кошти до бюджету, вправі звернутися до контролюючого органу з приводу повернення такого платежу. Тому суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та застосовує до цих правовідносин норми Податкового кодексу України (далі ПК України), - оскільки такий регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Статтею 43 ПК України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Як вже з`ясував суд, ОСОБА_1 28.04.2020 сплатила збір у сумі 13599,40 грн. (1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна), а 24.11.2020 звернулася до контролюючого органу із заявою про повернення цих коштів як помилково сплачених. Отже, звернення про повернення помилково сплачених, як стверджує заявник, коштів з бюджету надійшло в межах 1095 днів від дати перерахування цих коштів. Контролюючий орган (відповідач у справі) розглянув це звернення 01.12.2020, а заявниця звернулася до суду з цим позовом 07.12.2020.

Суд вважає, що відлік шестимісячного строку на звернення до адміністративного суду з цим позовом слід розпочинати з дня, наступного за днем, коли ОСОБА_1 дізналася про відмову контролюючого органу позитивно вирішити питання про повернення з бюджету сплаченого нею збору. Щодо дати сплати коштів до бюджету (28.04.2020), то така в контексті строків має значення лише для встановлення факту вчасного/невчасного звернення платника до контролюючого органу із заявою про повернення коштів. У цій ситуації строк звернення до контролюючого органу про повернення помилково сплаченого до бюджету збору (1095 днів від дати сплати) заявниця не порушила. З огляду на викладене суд вважає, що позивачка звернулася до суду в межах встановленого КАС України строку звернення до суду, а тому підстав для залишення позову без розгляду немає.

З огляду на викладені мотиви суд дійшов висновку, що позивачка не пропустила строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Керуючись ст.ст. 118-123, 248, 256, 293, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Москаль Р.М.