Справа № 160/6265/20
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6265/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року (суддя Олійник В.М.) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» звернулось з позовом до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Державної митної служби України: UA 110130/2020/000046/1 від 23.03.2020, UA 110130/2020/000047/1 від 23.03.2020 року, UA 110130/2020/000049/1 від 24.03.2020 року.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Державної митної служби України судові витрати у розмірі 6 306,00 грн.

Відповідачем була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд першої інстанції не врахував, що надані підприємством документи не містили усіх відомостей для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 18.01.2018 між ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» та Фірмою Ermano Enterprise LTD було укладено контракт купівлі-продажу №18-01/18GR.

Відповідно до п.1.1. контракту продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити поліетилен та поліпропілен різних марок в кількості та асортименті згідно підписаних сторонами рахунків-пропозицій, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно п. 3.2. контракту умови поставки зазначаються у відповідному рахунку- пропозиції для кожної наступної поставки та можуть бути змінені за домовленістю сторін, (згідно правилам Інкотермс 2000).

Відповідно до Рахунку-пропозиції (інвойсу) №13/03/2020-UZ-2 від 13.03.2020 року; Рахунку-пропозиції (інвойсу) №13/03/2020-UZ від 13.03.2020 року було погоджено умови поставки FCA Kyrkkys, Uzbekistan за ціною 792 доларів США за тону товару. Також така ціна була заявлена в комерційній пропозиції від 06.03.2020.

З метою митного оформлення товарів «Полімери етилену в первинних формах. Поліетилен з питомою густиною 0,94 або більше: поліетилен високої густини 0.96г/см3 при t 23С, низького тиску в гранулах, марка НDРЕ ВL6200 - 19250 кг» позивачем було подано подало до Дніпровської митниці ДМС електронні митні декларації: №UА110130.2020.008721.001 від 20.03.2020; №UА110130.2020.008719.001 від 20.03.2020; №UА1101.30.2020.009084.001 від 24.03.2020.

Під час декларування товарів за вказаною електронною митною декларацією позивач обрав основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору.

Були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу, рахунки-фактури (інвойси), пакувальні листи, комерційні пропозиції, ЦМР, біржові котировки, експортні митні декларації, заявки на перевезення, довідки про транспортні витрати, рахунки на транспортні витрати, сертифікати про походження товару та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації.

В рамках проведення консультацій відповідач зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

6) копію митної декларації країни відправлення;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант надіслав до відповідача 23.02.2020 комерційну пропозицію від 06.03.2020 та висновок Дніпропетровської Торгово-промислової палати України від 23.02.2020 №ГО-796.

Митницею були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів UА 110130/2020/000046/1 від 23.03.2020; UА110130/2020/000047/1 від 23.03.2020; UA110130/2020/000049/1 від 24.03.2020 та відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

У спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів органом доходів і зборів зазначено про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та вказані розбіжності, що слугували підставою для невизнання митної вартості товарів та її коригування, а саме у рішеннях зазначено наступне.

Відповідно до митної декларації країни-відправлення вартість оцінюваного товару на умовах ЕХW УГХК становить 0,62 дол. США за кг (фактурна вартість зазначена в графі 22 - 11858 дол. США, вага нетто 19250). Також декларантом надано біржові котирування від 28.02.2020, де вартість коливається в діапазоні 0,83-0,85 дол. США за кг, зазначена вартість вказана на умовах FСА (Рига Латвія). Тобто, вартість товару зазначена у митній декларації країни-відправлення вже з врахуванням посередницького характеру угоди є нижчою ніж вартість товару безпосередньо від виробника товару (навіть при врахуванні найнижчого показника біржового котирування 0,83 дол. США за кг, різниця становить 0,83-0,62 = 0,21 центів). Тобто, при перевірці числових значень встановлено, що вартість товару від посередника є нижчою ніж вартість товару від виробника. З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п. 2 та п. 3 ст. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач звернувся з зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до вимог ст.53 Митного кодексу України було подано ТОВ «Гран Полімер ЛТД» для митного оформлення товару всі необхідні документи, які не містили жодних розбіжностей та у повній мірі давали змогу визначити числове значення митної вартості товарів.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Згідно статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 cтатті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частинами 1, 2, 3 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про мигну вартість товарів, у тому числі невірно визначено мигну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій етапі 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 7 статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 7 статті 55 Митного кодексу України передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Відповідно до частин 2,3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що право органу доходів і зборів на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та згідно яких скориговано митну вартість товарів.

Відповідно до Рахунку-пропозиції (інвойсу) №13/03/2020-UZ-2 від 13.03.2020 року; Рахунку-пропозиції (інвойсу) №13/03/2020-UZ від 13.03.2020 року було погоджено умови поставки FCA Kyrkkys, Uzbekistan за ціною 792 доларів США за тону товару. Також така ціна була заявлена в комерційній пропозиції від 06.03.2020 року.

При митному оформленні до митних декларацій були надані біржові котирування за лютий 2020 року з орієнтовною ціною за такий товар (без визначення конкретної марки та сорту товару). Відповідно до даних біржового котирування за лютий 2020 року вартість товару коливалася в діапазоні 0,83-0,85 доларів США за кілограм на умовах FCA (Рига Латвія).

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що відповідачем не було враховано, що товар було заявлено до митного оформлення в березні 2020 р. на умовах поставки FCA Kyrkkys, Uzbekistan, що значно впливає на ціну товару. Отже, відповідач неправомірно використав біржові котирування за лютий 2020 року, як підставу для перевірки числових значень товару, а в подальшому і для коригування митної вартості товару, який було придбано та доставлено у березні 2020 року на інших умовах доставки, без аналізу усіх документів поданих до митних декларацій при митному оформленні товару.

Вірно було судом першої інстанції враховано також висновок експерта Дніпропетровської торгово- промислової палати №ГО-796 від 23.03.2020, згідно якого ціна пропозиції за товар складала 500-800 доларів США за тону.

Таким чином, відповідно до вимог ст.53 Митного кодексу України було подано ТОВ «Гран Полімер ЛТД» для митного оформлення товару всі необхідні документи, які не містили жодних розбіжностей та у повній мірі давали змогу визначити числове значення митної вартості товарів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Полімер ЛТД» до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 20 січня 2021 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш