Справа № 460/4097/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/4097/20 пров. № А/857/12798/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції - Махаринець Д.Є.,

час ухвалення рішення 21.09.2020 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 21.09.2020 року,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправними дій щодо нездійснення перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 2 від 22.01.2019 року, виданої ТОВ "Рівнебудресурси" та зобов`язання провести такий перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 2 від 22.01.2019 року, виданої ТОВ "Рівнебудресурси".

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за результатами перевірки достовірності документів про заробітну плату, наданих для призначенні пенсії, було встановлено, що заробітна плата позивача за період з грудня 1990 року по серпень 1996 року містить виплати, з яких не сплачено внески (збір) до Пенсійного фонду, а тому підстав для перерахунку пенсії позивача відповідно до первинної довідки ТОВ "Рівнебудресурси", наданої позивачем при призначенні пенсії, у відповідача немає. Повідомлено, що у разі врахування заробітної плати за період з грудня 1990 року по серпень 1996 року на підставі оновленої довідки ТОВ "Рівнебудресурси", коефіцієнт заробітної плати стає меншим, тому пенсію позивача обраховано з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2002 року по 11.03.2007.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 22.02.2019 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року у справі № 460/703/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 року, визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» та зобов`язано відповідача призначити позивачу з 22.02.2019 року пенсію за віком відповідно до ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

10.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з грудня 1990 року по листопад 1995 року, як найбільш вигідної для обрахунку.

20.01.2020 року листом № Л-5477/07.1-59 у відповідь на вказану заяву відповідачем повідомлено, що за результатами проведеної перевірки відповідачем було виявлено, що дані зазначені в долученій при призначенні пенсії довідці про заробітну плату від 22.01.2019 року № 2, виданій ТОВ "Рівнебудресурси", не відповідають даним у первинних документах, а саме: включено неоподатковані суми компенсацій, суми перерахунку прибуткового податку та розбито помісячно суми відпускних і лікарняних. З усіх інших виплат, включених у довідку, страхові внески до Пенсійного фонду утримувалися. У зв`язку з цим, 08.10.2019 року ТОВ "Рівнебудресурси" видано нову довідку № 25, з якої виключені вказані вище суми. Зазначено, що у разі врахування заробітної плати з 01.12.1990 року по 30.11.1995 року на підставі довідки ТОВ "Рівнебудресурси" № 25 від 08.10.2019 року, коефіцієнт заробітної плати стає меншим від того, який використаний для визначення розміру заробітної плати при призначенні пенсії, а тому пенсію позивача обраховано з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2002 року по 31.03.2007 року.

30.01.2020 року позивач звернувся до відповідача про надання додаткових роз`яснень та документів, а саме: 1) детальної інформації, яким саме чином було розраховано розмір пенсії: із зазначенням усіх складових, які враховувалися відповідно до формули, встановленої ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та розшифровкою загального трудового стажу, що був врахований при визначенні пенсії; 2) копій матеріалів пенсійної справи.

19.02.2020 року у відповідь на вказану заяву листом № 412-809/Л-02/8-1700/20 відповідач повідомив, що пенсію позивача обчислено з урахуванням заробітної плати за період роботи з 01.07.2002 року по 30.03.2007 року за даними системи персоніфікованого обліку, індивідуального коефіцієнту заробітної плати 0,95608 та коефіцієнту стажу 0,31000.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами ст. 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат та їх пенсійних активів, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках.

Ст. 8 Закону № 1058 передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 41 Закону № 1058 до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058 страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Норми ст. 20 вищевказаного Закону передбачають, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

П. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-IV (далі - Закон № 2464) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2464 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, як роботодавця, який здійснив нарахування внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Колегія суддів зазначає, що невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України не може позбавити позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина (страхувальником), сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Чинне законодавство покладає обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків на страхувальника. Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Таким чином твердження відповідача про не сплату підприємством внесків з певних видів оплати праці, та, як наслідок, відсутність у позивача права на перерахунок пенсії не ґрунтується на вимогах законодавства.

Питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з п.п. 3 п. 2.1 Порядку № 22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 вказаного Порядку, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено. При цьому, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем подано до пенсійного органу довідку ТОВ "Рівнебудресурси" про заробітну плату № 2 від 22.01.2019 року. Як свідчить її зміст, остання складена на підставі особових рахунків за 1990-1996 роки та на всі виплати нараховано страхові внески. Вказана довідка відповідає вимогам Порядку № 22-1, адже містить усі необхідні відомості про розмір заробітної плати, про нарахування страхових внесків, засвідчена печаткою підприємства, підписами посадових осіб. Вказана довідка не визнавалася нечинною та не скасовувалася.

Відповідно до чинного законодавства на пенсійні органи покладено обов`язок перевірки наданих документів для призначення/перерахунку пенсії.

Відповідачем проведено перевірку достовірності поданої довідки, за результатами якої складено акт № 1919 про невідповідність даних, вказаних у наданій позивачем довідці та даних первинних документів, оскільки у довідку зайво включені неоподатковані суми компенсацій, суми перерахунку прибуткового податку та не розбито помісячно суми відпускних і лікарняних. Судом вище зроблено висновок, що відповідальність за своєчасну та повну сплату внесків несе роботодавець, а не працівник, а тому невиконання страхувальником вимог законодавства не може бути підставою позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Постановою КМУ від 12.10.1992 року № 583 затверджено Перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховуються страхові внески, та які не враховуються при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсій.

Пенсійний орган вказує, що в довідку зайво включені неоподатковані суми компенсацій, проте яких саме компенсацій не уточнюється.

Зазначена вище постанова визначає, що не підлягають оподаткуванню, зокрема, компенсації за невикористану відпустку, компенсаційні виплати (добові за відрядженнями і виплати

замість добових). Проте, які саме виплати відповідач не враховує не зазначено.

Інші виплати, вказані відповідачем у акті перевірки не підпадають під дію вищевказаного Переліку, а тому підстав для виключення їх з довідки немає.

Крім того, актом перевірки рекомендовано підприємству видати нову довідку за спірний період, що і було зроблено ТОВ "Рівнебудресурси". Нова довідка № 25 від 08.10.2019 року видана з врахуванням вимог пенсійного органу та не містить посилання на підставу видачі.

Колегія суддів не може взяти вказану довідку до уваги, оскільки вона не відповідає вимогам чинного законодавства щодо її оформлення.

Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції що надання пенсійним органом рекомендацій підприємствам щодо видач довідок чи інших документів, на підставі яких здійснюється призначення/перерахунок пенсій суперечить вимогам чинного законодавства та виходить за межі повноважень відповідача.

Слушним є також висновок про неприпустимість суб`єкта владних повноважень на власний розсуд втручатись у реалізацію особою свого права на пенсійне забезпечення та впливати на його волевиявлення з мотивів доцільності або недоцільності вчинення певних дій. У разі подання особою, яка має на це право, заяви про вчинення на її користь перерахунку або інших дій, суб`єкт владних повноважень повинен вказану заяву розглянути/вирішити/вчинити відповідні дії (по суті), а не відмовляти, керуючись при цьому мотивами доцільності або недоцільності.

Оскільки відповідачем не доведено факт зловживань з боку позивача, його вину чи недобросовісність щодо надання недостовірних даних, не надано жодних доказів того, що відомості, які містяться в довідці про заробітну №2 від 22.01.2019, виданій ТОВ "Рівнебудресурси", містять неправдиві або недостовірні дані, будь-які письмові докази, які б свідчили про незаконність цієї довідки у матеріалах справи відсутні, тому відмова врахувати довідку № 2 від 22.01.2019 року та провести перерахунок пенсії із врахуванням заробітку позивача за вибраний ним період суперечить вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції у мотивувальній частині рішення зроблено вірний висновок про те, що з врахуванням положення ч.4 ст. 45 Закону № 1058 та беручи до уваги той факт, що позивач звернувся з заявою про перерахунок його пенсії 10.12.2019 року, порушені права, свободи та охоронювані законом інтереси позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про заробітну плату № 2 від 22.01.2019 року, виданої ТОВ "Рівнебудресурси" з 01.12.2019 року.

Проте, в резолютивній частині рішення вказано про обов`язок пенсійного органу провести перерахунок пенсії з 01.01.2020 року.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність змінити його в частині визначення дати, з якої позивачу слід провести перерахунок пенсії.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 460/4097/20 змінити в частині дати, з якої слід провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а саме з 01.12.2019 року.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 20 січня 2021 року.