Справа № 308/13417/19
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2020-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судових засідань Просяник В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову заступника начальник Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. в справі про порушення митних правил за №0013/30500/18 від 24 січня 2018, якою її визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 8500 грн. та закрити справу про порушення митних правил.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 28.10.2016 вона взагалі не перетинала державний кордон України, отже і не могла ввести автомобіль «Daewoo Lanos» реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 на територію України і відповідно жодних зобов`язань щодо його вивезення з України вона не мала. Крім того вказує, що в її паспорті типу Р, виданого 02.07.2014 за номером ER873305, відсутні будь-які штампи про перетин митного кордону України у вказаний день. Зазначає, що матеріалах митниці відсутні будь-які докази, які б підтверджували її відношення до вищевказаного автомобіля і реєстрацію такого на її ім`я. З огляду на вказане вважає, що у її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Представник відповідача Селеш О.Я. подав до суду відзив на вказаний адміністративний позов, в якому вказав, що заявлені позивачкою вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в своєму поясненні до протоколу про порушення митних правил № 0013/30500/18 від 02.01.2018 ОСОБА_1 зазначила, що вона не вивезла в межах встановленого терміну за митний кордон України транспортний засіб, ввезений з метою транзиту через територію України, у зв`язку з тим, що автомобіль знаходиться у несправному стані, а запчастин до нього знайти не може, тобто при складанні протоколу, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, вона не заперечувала про факт ввезення нею на митну територію України в режимі «транзиту» вищевказаного автомобіля. Крім того зазначає, що відсутність відміток про перетин кордону у паспорті не значить, що ОСОБА_1 не здійснювала перетин митного кордону, оскільки пропуск через митний кордон та паспортний контроль здійснює Державна прикордонна Служба. В свою чергу, згідно з АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України було встановлено, що 28.10.2016 через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС саме ОСОБА_1 було ввезено автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 номер кузов НОМЕР_4 режимі «Транзит». Саме на основі офіційної інформації наявної в митниці щодо ОСОБА_1 було запроваджено справу про порушення митних правил по ч. 3 ст. 470 МК України.

Позивачка та (або) її представник в судове засідання не з`явилися, інформація про час, дату та місце розгляду справи була розміщена на вебпорталі Судова влада України, поважність причин неявки до суду останні не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи від таких до суду не надходило.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без його участі, за наявними матеріалами справи, просить відмовити в задоволення даного позов з мотивів наведених у відзиві на адміністративний позов та провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Постановою в справі про порушення митних правил №0013/30500/18 від 24.01.2018 стверджується, що 02.01.2018 о 23 год. 32 хв. в зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «MERCEDES-BENC SPRINTER», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_5 , де в якості пасажирки слідувала громадянка України ОСОБА_1 . В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України було встановлено, що 28.10.2016 через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 було ввезено автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 номер кузов НОМЕР_4 режимі «Транзит». Станом на 02.01.2018 вищевказаний легковий автомобіль з території України вивезеним не значиться. ОСОБА_1 повинна була вивезти за межі митної території України вищевказаний автомобіль в строк до 02.11.2016, переміщуючись в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС, або до 07.11.2016 - в зоні діяльності будь-якої митниці. ОСОБА_1 у своєму поясненні підтвердила факт не вивезення зазначеного транспортного засобу за межі території України у встановлені строки у зв`язку з його поломкою, та неможливістю знайти запчастин до нього. Документів які б підтверджували неможливість вивезення транспортного засобу у визначені строки під час перетину кордону надано не було.

Тож, за перевищення ОСОБА_1 більше ніж на 10 діб, встановлених ст. 95 МК України, строків доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем, до органу доходів і зборів, останню визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у сумі 8500 грн.

Частинами 1,2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення..

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Кожна особа, як вказується у ч.1 ст.24 МК України має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

У ч.6 ст.530 МК України зазначається, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно зі ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Виходячи з вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб,що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою,з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин,що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно,зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав,свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовуються Митним кодексом України.

Згідно із ч.1 ст.90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч.3 ст.470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 1 ст.458 Митного кодексу України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил згідно з пунктом 1 частини 1статті 491 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил.

Про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина 1статті 494 МК України).

Згідно з ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про порушення митних правил №0013/30500/18 від 24.01.2018 вина громадянки України ОСОБА_1 в порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МКУ встановлена та підтверджується зокрема протоколом про ПМП №0013/30500/18 від 02.01.2018, поясненнями ОСОБА_1 від 02.01.2018, витягом з АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України.

В протоколі про порушення митних правил №0013/30500/18 від 02.01.2018 зазначено, що в ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України було встановлено, що 28.10.2016 через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 було ввезено автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 номер кузов НОМЕР_4 режимі «Транзит», який станом на 02.01.2018 вищевказаний легковий автомобіль з території України вивезеним не значиться

У витягу з електронного журналу пасажирського ПП значиться, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як водій ввезла автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 в напрямку «в`їзд в Україну» в режимі «транзит» по «зеленому коридору» для особистого користування.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 від 02.01.2018 підтвердила факт не ввезення 28.10.2016 на митну територію України автомобіля марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 та факт не вивезення такого станом на 02.01.2018, у зв`язку з перебуванням автомобіля в несправному стані. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що в період з 28.10.2016 по 02.01.2018 на достроковому лікуванні вона не перебувала, до митниці із заявою про продовження терміну ввезення автомобіля не зверталася, документів на підтвердження проведення ремонтних робіт у неї нема.

Відповідно до ст. 31 МК України проведення передбачених цим Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення, що функціонують на національному та/або міжнародному рівні.

Згідно ч.1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або к електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 266 КК України декларант зобов`язаний надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Частиною 1 ст. 366 МК України встановлено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Відповідно до ч. 4 ст.318 МК України митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012 митні органи під час здійснення митого контролю та митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску через державний кордон проставляються на митних, товаросупровідних (товаротранспортних) документах відповідні відмітки, печатки та штампи, а також вносять відповідну інформацію до журналів, у тому числі електронних чи інших документів, які використовуються митими органами, відповідно до порядку, визначеного Мінфіном, нормативно-правовими актами з питань державної митної справи.

Відповідно до п. 11 вказаної схеми, для здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів і товарів декларант, уповноважена ним особа або перевізник подають митним органам документи в паперовій або електронній формі, що містять відомості про автомобільні транспортні засоби і товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про їх пропуск через митний кордон України.

Відповідно до п.1.1 наказу Держмитслужби України від 17.11.05 №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або вповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства слід зробити висновок, що наявність в паспорті громадянина України відмітки про перетин кордону працівником митного органу не перевіряється, не вимагається митницею під час декларування транспортних засобів і не є підставою для відмови у ввезенні громадянами на митну територію України транспортних засобі.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи слідує, що 28.10.2016 автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номерний знак СловеніїMBGR115 номер кузова НОМЕР_4 , який слідував на митну територію України по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор», декларувався усно та був оформлений на митному посту «Ужгород» у митному режимі «транзит» на підставі заявлених відомостей (режим «транзит», ПІБ « ОСОБА_1 », адреса АДРЕСА_1 ) та поданих до митного контролю документів (паспорт, техпаспорт, доручення).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, полягає у недоставлянні до митного органу України товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Під недоставлянням розуміється фактичне незнаходження на місці призначенні (у відповідному митному органі) у визначений законодавцем строк.

З огляду на вищевказане, з врахуванням дослідженого судом витягу з електронного журналу пасажирського ПП, суд вважає доведеним факт ввезення ОСОБА_1 згаданого вище транспортного засобу в режимі транзит на митну територію України 28.10.2016 та факт не вивезення останнього у встановлений зокрема п. 1 ст. 95 МК України термін транзитного перевезення автомобіля в межах діяльності однієї митниці, що було виявлено 02.01.2018.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема й за передбачене ч. 3 ст. 407 МК України, можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств, митні брокери, перевізники.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України в частині визнання її винною винесена правомірно, оскільки позивачкою фактично було допущено порушення вимог митного законодавства. Доводи позивачки в частині того, що вона не має жодного відношення до автомобіля «DAEWOO LANOS» реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_6 , а також твердження такої, що вона не є суб`єктом за ч.3 ст. 407 МК України, спростовуються вищевказаними даними.

При цьому суд вважає не спроможними твердження позивачки про не володіння нею українською мовою, оскільки в своїх поясненнях від 02.01.2018 ОСОБА_1 зазначила, що українською мовою володіє, послуга перекладача не потребує і бажає давати свідчення українською, затвердивши вказане власноручним підписом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 522 МК України справу про порушення митних правил розглянув уповноважений орган. При винесенні постанови дотримані вимоги ст.ст. 523-527 МК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а тому у позов слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.95, 102, 192, 458, 460, 470 ч.3, 495, 529, 530 МК України, ст.ст. 33, 245, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 286, 293 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. в справі про порушення митних правил №0013/30500/18 від 24.01.2018, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень та про закриття справи про порушення митних правил залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов