Справа № 160/6119/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року Справа № 160/6119/20

04 червня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару від 25.02.2020р. № UА110000/2020/000111/2;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару від 16.03.2020р. №UА110000/2020/000138/2;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару від 16.04.2020р. № UА110000/2020/000172/2;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару від 30.04.2020р. № UА110000/2020/000186/2;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару від 07.05.2020р. № UА110000/2020/000188/2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки зазначені митницею у них зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості. Надані документи мають числові значення, які дозволяють здійснити перевірку розрахунку митної вартості, здійсненого декларантом за основним методом визначення митної вартості, не мають розбіжностей, явних ознак підробки та містять усі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Також, позивач вважає, що відповідач протиправно, безпідставно, в порушення діючих правових норм та висновків Верховного Суду, витребовує у нього додаткові документи, а не здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість та не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів. На думку позивача, надані ТОВ ТОВ «ПК «ДТЗ», документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за резервним методом, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не були спростована контролюючим органом, посилання останнього на наявність розбіжностей в документах та недостовірність зазначених в них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи ві домостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, є необґрунтованими і протирічать наданим до позову доказам.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
30.07.2020 року на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 року відповідачем у строк, встановлений судом, надано відзив, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, зокрема, що за результатами перевірки документів та відомостей виявлені розбіжності, зокрема: транспортні (перевізні) документи, за якими товар переміщувався від відправника на адресу одержувача, до митного контролю не надано; не надана копія митної декларації країни відправлення; надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації тосовно вартості послуг транспортування товару чи включення вказаних витрат до ціни товару; вимога у разі здійснення оплати за товар надати банківські платіжні документи; не надані відомості щодо наявності договірних відносин між заявленим продавцем YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" в частині перепродажу товару компанії ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ"; в експертному висновку ТПП не надано відповідних додатків, які підтверджують джерела використаної цінової інформації, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені, експертом визначено вартість мотоблоків, при цьому не зазначено умови поставки; наявні розбіжності щодо умов поставки в документах митного оформлення, які наявні в гр. 44 ЕМД № UA110150/2020/004151, та відомостей, наведених у листі декларанта від 16.03.2020 вих. №126; надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару; наявність перевантаження с удна на судно свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МКУ, до митного оформлення не надавався; в рахунках на оплату фрахту, актах виконаних робіт, довідках про транспортні витрати зазначена інформація щодо включення додаткових витрат не відповідає цій же інформації, зазначеній в заявках на здійснення перевезення; акти виконаних робіт довідки про транспортні витрати складено до моменту фактичної поставки товару; акти виконаних робіт не відповідають вимогам п.4.7 Договору ТЕО; прохання надати банківські платіжні документи разі якщо рахунки на оплату фрахту сплачено; не надано документів щодо якісних характеристик товару, які мають вплив на його ціну.
05.08.2008 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
11.08.2020 року відповідачем було подано до суду заперечення проти відповіді на відзив, відповідно до яких, відповідач підтримав свою правову позицію, висловлену у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 року ухвалено перейти до розгляду адміністративної справи №160/6119/20 за правилами загального позовного провадження.
14.12.2020 року сторони в судове засідання не прибули.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч.9 ст.205 КАС України, суд розглянув адміністративну справу у письмовому провадженні.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.08.2019 р., ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» (м. Дніпро) уклала з компанією YINAN COUNTY KAI LILAI MASHINERY CO., LTD., (Китай) зовнішньоекономічний контракт № KL/2, на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
Митна вартість товару позивачем була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення, відповідно до якого були виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числові значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані від ТОВ ТОВ «ПК «ДТЗ», наступні документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з банківської документації; прайс-листи виробника товару; копія митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом №77 від 24.02.2020р. ТОВ «ПК «ДТЗ» надало митниці свої роз`яснення щодо розбіжностей у поданих документах та додаткові документи: прайс-лист виробника товару, висновок експерта ТПП №ГО-495 від 24.02.2020 р. про ринкову вартість товарів.
25.02.2020 року митницею прийняте Рішення про коригування митної вартості № UA110000/2020/000111/2, згідно якого митниця здійснила коригування митної вартості частини задекларованих товарів.
Відповідно до графи 33 зазначеного рішення, митна вартість скоригована митницею відповідно до заявлених декларантом товарів у валюті контракту, згідно з положеннями ст. 64 МК України за резервним методом.
25.02.2020 року ТОВ «ПК «ДТЗ» задекларувало зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA110150/2020/003062.
Різниця митних платежів (ввізне мито, ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 185 395,61 грн.
Митна вартість позивачем була визначена відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено повідомлення, відповідно до якого виявлені розбіжності у наданих документах, які на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані від ТОВ ТОВ «ПК «ДТЗ», наступні документи: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки транспортні витрати не включені у вартість товару, а також документи, що підтверджують вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалсь страхування - страхові документи, а також документи, що містять вартість страхування; Договір (угоду), контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, рахунки про здійснення платежів третімособам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювались за умовами, визначеними договором; виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення.
16.03.2020р. листом №126 ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці: копію листа від Постачальника про помилку у прайс-листі та комерційній пропозиції, роз`яснення щодо розбіжностейу поданих документах.
16.03.2020 року митницею прийняте Рішення про коригування митної вартості № UA110150/2020/000138/2, згідно якого митниця здійснила коригування митної вартості частини задекларованих товарів.
При цьому, митна вартість, визначена митницею відповідно до заявлених декларантом товарів у валюті контракту, згідно з положеннями ст.64 МК України.
17.03.2020 р. ТОВ «ПК «ДТЗ» задекларувало зазначені товари, а митниця випустила їх у вільний обіг за ЕМД № UA110150/2020/004385.
Різниця митних платежів (з ПДВ) від митної вартості, визначеної позивачем та скоригованої митницею, склала 409 961,24 грн.
Митна вартість ТОВ «ПК «ДТЗ» була визначена відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею позивачу було направлено повідомлення, відповідно до якого виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку відповідача, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані наступні документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару; виписку з бухгалтерської документації; прайс-листи виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Керуючись пунктом 8 статті 55 Митного кодексу України, ТОВ «ПК «ДТЗ», 15.04.2020р. листом №166, додатково надало митниці наступні документи: прайс-лист та комерційну пропозицію виробника товару
16.04.2020 року митницею прийняте Рішення про коригування митної вартості № UA110000/2020/000172/2, згідно якого митниця здійснила коригування митної вартості частини задекларованих товарів.
При цьому, митна вартість, визначена митницею відповідно до заявлених декларантом товарів у валюті контракту, згідно з положеннями ст.64 МК України.
16.04.2020р. ТОВ «ПК «ДТЗ» задекларувало зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA110150/2020/006172.
Різниця митних платежів (ввізне мито та ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 212 532,59 грн.
Митна вартість підприємством була визначена відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею позивачу було направлено повідомлення, відповідно до якого виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані від ТОВ «ПК «ДТЗ» наступні документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписку з бухгалтерської документації ; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
29.04.2020р. листом №196 ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці наступні документи: додаткову угоду №1 від 29.04.20 р. до контракту; прайс-лист та комерційну пропозицію виробника товару; роздруківку з інтернет-ресурсу морської лінії www.shippingline.org щодо руху контейнеру MRКU2986652 .
30.04.2020 року митницею прийняте Рішення про коригування митної вартості № UA110000/2020/000186/2, згідно якого митниця здійснила коригування митної вартості частини задекларованих товарів.
Митна вартість визначена митницею відповідно до заявлених декларантом товарів у валюті контракту, згідно з положеннями ст.64 МК України.
30.04.20 року ТОВ «ПК «ДТЗ» задекларувало зазначені товари, а митниця випустила його у вільний обіг за ЕМД № UA110150/2020/006982.
Таким чином, різниця митних платежів (з ПДВ) від митної вартості, визначеної позивачем та скоригованої митницею, склала 209 496,60 грн.
Митна вартість підприємством була визначена відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею позивачу було направлено повідомлення, відповідно до якого виявлені розбіжності у наданих документах, які на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані від ТОВ «ПК «ДТЗ» наступні документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
06.05.2020р. листом №219 ТОВ «ПК «ДТЗ» надало митниці свої доводи щодо необґрунтованості та безпідставності висунутих зауважень.
07.05.2020 року митницею винесено Рішення про коригування митної вартості № UA110000/2020/000188/2, згідно якого митниця здійснила коригування митної вартості частини задекларованих товарів.
Митна вартість визначена митницею відповідно до заявлених декларантом товарів у валюті контракту, згідно з положеннями ст.64 МК України.
07.05.20 року підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA110150/2020/007262.
Різниця митних платежів (ввізне мито та ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 225 517,61 грн.
Як встановлено судом, умови поставки товарної партії, частини якої задекларовані позивачем за ЕМД UA110150/2020/002681 від 19.02.2020р., ЕМД UA110150/2020/004150 від13.03.2020р., відповідно до Специфікації № 2019-2 від 27.01.2020р., були узгоджені Сторонами зовнішньоекономічного контракту відповідно до терміну DAP Дніпро, визначеному в міжнародних торговельних правилах Інкотермс 2010. Умови поставки Товарної партії за ЕМД UA110150/2020/006091 від 15.04.2020р., були узгоджені Сторонами зовнішньоекономічного контракту відповідно до терміну FOB, визначеному в тих же Правилах.
Згідно базису поставки DAP Інкотермс 2010, продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Ціна DAP (DAP price) означає, що контрактна (інвойсової або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення.
Складовими митної вартості товару на даних умовах поставки є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).
Базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.
Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Складовими митної вартості товару на даних умовах поставки є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).
Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.
При цьому, частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (частина третя статті 54 МК України).
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Статтями 57, 58 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, суд зазначає, що наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, підставою для їх прийняття стало встановлення відповідачем розбіжностей у поданих декларантом документах, а також відсутності у них усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, в рішенні №UA110000/2020/000111/2 від 25.02.2019 року, митним органом зазначено, що пунктом 3.6 контракту від 20.08.2019 № KL/2 передбачено надання продавцем морського коносаменту. Транспортні (перевізні) документи, за якими товар переміщувався від відправника на адресу одержувача, до митного контролю не надано.
З наведеною підставою для витребування у позивача додаткових документів та прийняття спірного рішення, суд не погоджується, з огляду на те, що відповідно до умов Специфікації № KL2020-2 від 27.01.20р., враховуючи що товар вже зберігався на митному ліцензійному складі у м. Дніпро, Сторонами зовнішньоекономічного контракту від 20.08.2019 № KL/2 були узгоджені умови поставки DAP м. Дніпро, визначені міжнародними торговельними правилами Інкотермс 2010.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що товар був ввезений в Україну компанією YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD, як його власником для подальшого його продажу в Україні. Попередньо товарна партія була розміщена в режим митного ліцензійного складу. У ході оформлення товару на митний ліцензійний склад за ЕМД №№UA110150/2020/000976, товариством митному органу - до митного поста Дніпро-Правобережний надавались відповідні документи, у тому числі коносамент №969772403 від 30.10.19р., за яким товар було ввезено в Україну, що підтверджується інформацією з зазначеної ЕМД (графа 44). Таким чином, транспортні (перевізні) документи на товар на момент декларування позивачем спірної партії товарів уже мались у розпорядженні митного органу і він міг оперуватти ними.
В рішеннях №UA110000/2020/000111/2 від 25.02.2019 року, №UA110150/2020/000138/2 від 16.03.2020р., митний орган зазначає, що поставка оцінюваного товару заявлена на комерційних умовах поставки DDU Дніпро. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати, для тлумачення торговельних термінів, на умовах поставки DDU продавець зобов`язаний заключити договір та сплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення. Тобто, на Продавця покладено виконання митних формальностей у країні експорту. При цьому, копія митної декларації країни відправлення не надана.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, з умов специфікації 2019-2 від 27.01.2020р. вбачається, що в обох випадках було здійснено поставку товарів на умовах поставки DAP Дніпро відповідно до офіційних міжнародних торговельних правил Інкотермс 2010, а не DDU Дніпро, як зазначає відповідач.
Відповідно до частинини 2 ст. 53 Митного кодексу України, митна декларація країни відправлення не відноситься до документів, що підтверджують числові значення митної вартості, а лише може надаватись (за її наявністі) на вимогу митного органу у разі, якщо документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МКУ мають розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознаки підробки або всієї інформації.
Згідно з частитиною 3 ст. 53 Митного кодексу України, надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. Копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня в зв`язку з чим надання її є неможливим.
Судом з матеріалів справи встановлено, шо митна декларація країни відправлення компанією-продавцем позивачу не надавалась, тому відсутня у нього, про що позивач повідомив відповідача під час здійснення митного оформлення на території України листами в ході здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості.
В процесі такого контролю відповідачем не наведені обґрунтування вимоги необхідності надання митної декларації країни відправлення і які саме розбіжності у наданих документах та складових митної вартості усуватиме така декларація.
Верховним судом, з аналогічних правовідносин було сформовано правову позицію з приводу аналогічних правовідносин, висловлену ним у постанові від 19 березня 2019 року по cправі №810/4116/17: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
З наведеного вбачається, що зауваження митниці щодо ненадання копії митної декларації країни відправлення, як розбіжність, яка впливає на числові значення митної вартості та її розрахунок, є необґрунтованим.
З наведеною підставою для витребування відповідачем у позивача додаткових документів та прийняття даного рішення про коригування митної вартості товарів суд не погоджується, з огляду на наступне.
Як встановлено судом, у пункті 4.2. контракту включення вартості упаковки і маркування у вартість товару є загальною умовою, передбаченою сторонами контракту.
Окрім цього, пунктом 3.1. контракту передбачено, що поставки здійснюються на умовах згідно правил «Інкотермс 2010 року», які мають обов`язковий характер для Сторін у рамках цього контракту. Конкретні умови поставки партії товару зазначаються в Специфікації до цього контракту.
Таким чином, з умов Контракту вбачається що відповідно до узгоджених в Специфікаціях умов поставки до ціни товару автоматично додаються інші додаткові платежі відповідно до визначених умов .
Партії товарів поставлялась на умовах поставок DAP -Дніпро та FOB Qingdao (КНР) відповідно до міжнародних торговельних правил Інкотермс 2010.
Згідно базису поставки DAP Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні. При намір сторін покласти на продавця всі ризики і витрати по виконанню імпортних митних формальностей для ввезення товару доцільно використовувати термін DDP Інкотермс 2010.
Ціна DAP (DAP price) означає, що контрактна (інвойсової або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення.
Базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.
Отже, наведене свідчить про те, що, укладаючи даний зовнішньоекономічний контракт, сторони погодили всі його істотні умови, до складу яких належить в тому числі і ціна товару, що була погоджена ними з урахуванням наведених вище умов поставки (зокрема, DАР-Дніпро). При цьому сторони виходили з того, що ціна вже включає в себе вартість товару і витрати, пов`язані з доставкою до погодженого ними пункту призначення. Саме тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.
Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Таким чином, складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).
Сторони контракту узгоджуючи умови поставки FOB передбачили що витрати продавця на доставлення в порт завантаження та завантаження товару входять у інвойсну вартість товару, і Покупець не несе додаткові витрати на ці операції.
Верховний Суд в постановах від 02.03.18р. по справі № 804/2997/17, від 12.03.19 по справі №817/604/17 висловив наступний правовий висновок: «Згідно базису поставки FOB Інкотермс 2010 продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Ціна FOB складається зі: закупівельної ціни товару; упаковки, маркування; отримання ліцензій та дозволів; держмита та інших митних зборів, податків (імпортні та експортні); витратів на транспортування в порт відправлення; фрахту судна; завантаження та розміщення товару на кораблі; розвантаження в порту прибуття; оплати перевізнику при транспортуванні до складу або магазину.
Суд апеляційної інстанції вказав, що термін FOB Інкотермс 2010 передбачає оплату продавцем витрат на завантаження вантажу на борт судна, а тому доводи позивача щодо відсутності як підстав, так і доказів сплати ним зазначених витрат є обґрунтованими».
В рішеннях №UA110000/2020/000111/2 ід 25.02.2020р., № UA110150/2020/000138/2 від 16.03.2020р. відповідачем зазначено ще одну підставу для коригування митної вартсості - відповідно п.5.2 контракту від 20.08.2019 №KL/2 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях до Контракту. У наданій декларантом Специфікації від 27.01.2020 №2019-2 зазначено, що оплата товару здійснюється протягом 90 днів з дати підписання даної специфікації. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ). У разі здійснення оплати прошу надати банківські платіжні документи.
З даною підставою для витребування у позивача додаткових документів та прийняття спірного рішення, суд також не погоджується, з огляду на нижчевикладене.
Як встановлено судом, з умов Специфікації №2019-2 від 27.01.20р., вбачається, що визначені нею умови оплати, передбачають оплату товару на протязі 90 днів з дати підписання цієї Специфікації. Таким чином на день декларування товарів термін оплати за товар не сплинув, тому ТОВ ПК ДТЗ з об`єктивних причин не могло надати митному органу банківські платіжні документи щодо здійснення такої оплати, у зв`язку з їх відсутністю у товариства, тому суд вважає зазначену відповідачем розбіжність необґрунтованою та безпідставною, а також зауважує, що ця розбіжність жодним чином не перешкоджає митному органу перевірити числові показники митної вартості імпортованого товару.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, банківські платіжні документи надаються декларантом для підтвердження визначеної ним митної вартості задекларованого товару виключно у разі здійснення оплати рахунку.
Верховний Суд України щодо умов оплати, у постанові від 11.04.18 року по справі №804/4680/16, сформував правову позицію, яка полягає в тому, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що зазначене митним органом зауваження не є розбіжністю та не впливає на числові значення митної вартості товарів, а стосується виключно умов оплати за товар.
В рішеннях №UA110000/2020/000111/2 ід 25.02.2019р., № UA110150/2020/000138/2 від 16.03.2020р. відповідачем зазначено, що відповідно до ЕМД від 22.01.2020 №№UA110150/2019/000976, відправником товару зазначена компанія YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD , отримувачем - ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ". При цьому, до митного оформлення не надані відомості щодо наявності договірних відносин між заявленим продавцем YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD та вищевказаними компаніями в частині перепродажу товару компанії ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ".
Суд не погоджується з зазначеною підставою для витребування у позивача додаткових документів та прийняття спірного рішення, виходячи з того, що, як встановлено судом пі час судового розгляду та підтверджено матеріалами справи, зовнішньоекономічний Контракт від 20.08.2019 р. № KL/2, який підтверджує договірні відносини ТОВ ПКДТЗ та YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD було подано товариством митному органу під час декларування, про що свідчить інформація з ЕМД №UA110150/2020/002681 (графа 44). Договір між ТОВ Торговий Дім АМТ та цією китайською компанією, а також інші документи, що стосувались ввезення товару в Україну були надні відповідачу декларантом під час декларування товару під час його розміщення в режим митного ліцензійного складу, тому зазначений митницею Договір мався у розпорядженні митного органу на момент декларування. Товариство не було суб`єктом господарських відносин між зазначеними компаніями, участі у них не приймало, тому зазначений Договір був відсутній у ТОВ ПК ДТЗ на момент здійснення декларування, тобто вимога митного органу до товариства про його надання є безпідставною та його відсутність не впливає на можливість здійснення відповідачем контролю щляхом перевірки числових показників митної вартсоті, визначеної декларантом.
В Рішенні № UA110000/2020/000111/2 відповідачем зазначена ще одна розбіжність в поданих докуметах, як підстава для коригування - до митного оформлення надано висновок експерта ТПП від 24.02.2020 №ГО-495. Під час проведення експертизи були використані дані, розміщені на інтернет-ресурсі made-in-china.com, що є он-лайн платформою для бізнесу, «провідним постачальником он-лайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів». На вказаному ресурсі створювати власні профілі мають можливість будь-які компанії та реєструватися будь-які користувачі. Зазначене унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна майнових прав», затвердженим ПКМУ від 10.09.2003 №1440, оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому, зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформації повинні відображатись у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання у додатках до нього. Проте, в експертному висновку ТПП від 24.02.2020 №ГО-495 щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ДТЗ", не надано відповідних додатків, які підтверджують джерела використаної цінової інформації, що не дає можливості перевірити обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Відповідно до висновку ТПП від 24.02.2020 №ГО-495, експертом визначено вартість мотоблоків, при цьому не зазначено умови поставки.
З приводу зазначеного доводу відповідача, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що надані висновки експерта містять висновки про ринкову вартість конкретних товарів за 1 штуку.
Зазначені дослідження проводилися 2-ма фахівцями в галузі визначення ринкової вартості товарів, при цьому підприємством були надані усі документи, що витребовувалися експертами з метою визначення ринкової вартості товарів. Вартість за одиницю кожного найменування товару, визначена експертами повністю співпадає з його вартістю, зазначеною в специфікації та інвойсі до кожної партії товару, наданого до митного оформлення.
Згідно з приписами частини першої статті 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" від 21.06.2012 року №5007-VI, під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб`єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку.
Статтею 6 Указу Президента України від 25.08.1994 № 475/94 "Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів" встановлено, що при здійсненні суб`єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника контактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції.
З аналізу наведених вище норм права вбачається, що ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склалися на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торговельною маркою, артикулом та має однакову собівартість виробництва.
У висновку експерта ТПП була проаналізована ринкова вартість товару на ринку експорту, використовувалась відповідна нормативно-законодавча база, зокрема, Міжнародний стандарт оцінки" (2003 р., 6 видання), та проведено аналіз цінової інформації ринку з використанням загальнодоступної інформації з інтернету.
Висновок експертів ґрунтується на повних та об`єктивних даних, дослідження проведено у повній відповідності до вимог діючого законодавства України, тому митницею безпідставно поставлено під сумнів висновок фахівців в цій галузі.
Суд вважає, що відомості, зазначені митницею, як такі, що не враховані експертами, не впливають на визначення ними ринкової вартості товарів. Дослідження проведено методом співставлення саме дійсних цін на товар у їх понятті, визначеному у статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, тому дане зауваження митниці є необґрунтованими та безпідставним.
Верховним судом з аналогічних правовідносин здійснено наступний правовий висновок, висловлений у постанові від 06.11.2018 року по справі №810/2593/15 - Стосовно експертного висновку Київської обласної торгово-промислової палати, враховано, що за правилами статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. Крім того, у разі сумніву у відповідному експертному висновку, митниця мала право звернутися до іншого суб`єкта оціночної діяльності із письмовим запитом на рецензування (згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України»), однак, таке своє право не реалізувала.
Таким чином, суд вважає, що у сукупності з іншими наданими документами зазначений висновок підтверджує задекларовану митну вартість.
В рішенні № UA110150/2020/000138/2 від 16.03.2020р., митний орган зазначає наступну підставу для здійснення коригування митної вартості - у своєму листі від 16.03.2020 вих. №126 декларант зазначає, що «під час зберігання товару на МЛС власником товару продовжувала виступати китайська компанія «YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD», яка в січні запропонувала ТОВ «ПК «ДТЗ» придбати товар з МЛС на умовах DDP м.Дніпро за договором від 20.08.2019 №KL/2». Враховуючи вищезазначене, наявні розбіжності щодо умов поставки в документах митного оформлення, які наявні в гр.44 ЕМД №UA110150/2020/004151, та відомостей, наведених у листі декларанта від 16.03.2020 вих. №126.
Суд вважає, що така підстава є формальною, оскільки, враховуючи надані документи та перше митне оформлення товару 25.02.2020 р. за ЕМД №UA110150/2020/003062, у листі підприємства №126 допущена описка щодо умов поставки DDP м. Дніпро.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що особливістю даної поставки є те, що товар, раніше був ввезений на митну територію України власником товару - компанією «YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD» за договором зберігання з митним ліцензійним складом ТОВ Торговий дім АМТ№16/10 ЗМС від 16.10.19 р. І був розміщений на митний ліцензійний склад за ЕМД №UA110150/2020/000976 від 22.01.20р. Під час митного оформлення на склад, митниці декларантом були надані товаросупровідні документи - проформа-інвойс № KL2019-1від 16.10.19, Специфікація № 2019-1 від 16.10.19 до договору зберігання, коносамент №969772403 від 30.10.19р. Під час зберігання товару на митний ліцензійний склад, власником товару продовжувала виступати китайська компанія «YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD». 27січня 2020 року сторонами контракту KL/2 була узгоджена Специфікація №2019-2 до нього, та подані митному органу інші документи на товар - інвойс № KL2020-2, пакувальний лист, технічні характеристики на товар, які повною мірою підтверджують, що поставка здійснюварась саме на умова DAP Дніпро, а не DDU м. Дніпро, а у листі деклрантом була допущена технічна помилка.
За наведених обставин, суд вважає зазначену відповідачем розбіжність необґрунтованою та безпідставною, а також зауважує, що ця розбіжність жодним чином не перешкоджає митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару.
В Рішенні № UA110150/2020/000138/2 від 16.03.2020р. відповідачем зазначено, що у повідомленні митниці №1 декларанта було зобов`язано надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). Відповідно до ст.128 МКУ допускається передача права власності на іноземні товари , поміщені у митний режим митного складу . Інформація про власника таких товарів надається митному органу під час випуску зазначених товарів з митного складу. Декларантом не надано документів, що підтверджують зовнішньоекономічну операцію між YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ", що унеможливлює здійснення перевірки правильності визначення митної вартості товарів.
Відповідно до відомостей ЕМД №UA110150/2020/000976 від 22.01.2020 (за якою партію товару було розміщено на митний склад), поставка оцінюваної партії товару, здійснено у контейнерах №SUDU8795941, №MSKU1417988, №MRKU3035560 за коносаментом №969772403 від 30.10.2019. Згідно коносаменту №969772403 відправником товару є YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD, а отримувачем ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ". В коносаменті №969772403 зазначені умови оплати фрахту «freight as arranged» «фрахт за домовленістю». Враховуючи відсутність документів, що підтверджують зовнішньоекономічну операцію між YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ", та умови оплати, зазначені у коносаменті №969772403, неможливо здійснити перевірку включення до митної вартості товарів понесених витрат на доставку.
Відповідно до ст.53 МКУ, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, в т.ч. транспортні (перевізні) документи. Митні формальності щодо контролю правильності визначення митної вартості здійснюються за ЕМД №UA110150/2020/4151, у гр.44 якої відсутні відомості про транспортні перевізні документи та не надано їх скановані копії, про що і було зазначено під час проведення процедури консультації.
З наведеними підставами для витребування у позивача додаткових документів та прийняття спірного рішення, суд також не погоджується, з огляду на нижчевикладене.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що особливістю даної поставки є те, що товар, раніше був ввезений на митну територію України власником товару - компанією «YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD» за договором зберігання з митним ліцензійним складом ТОВ Торговий дім АМТ №16/10 ЗМС від 16.10.19 р. і був розміщений на МЛС за ЕМД №UA110150/2020/000976 від 22.01.20 р. Під час митного оформлення на склад митниці були надані товаросупровідні документи - проформа-інвойс № KL2019-1від 16.10.19, Специфікація № 2019-1 від 16.10.19р. до договору зберігання, коносамент №969772403 від 30.10.19. Під час зберігання товару на МЛС власником товару продовжувала виступати китайська компанія «YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD». 27.01.20 сторонами контракту KL/2 була узгоджена Специфікація №2019-2, надані інші документи на товар - інвойс № KL2020 що ввезення товару в Україну відбувалось іноземною компанією за договором з іншим суб`єктом господарювання України, а ТОВ ПК ДТЗ придбало і отримало товар вже на території України з митного ліцензійного складу. В зв`язку з цим, надання транспортних документів, зокрема коносаменту, за яким здійснювалось ввезення, було неможливим, оскільки підприємство не мало ніякого відношення до ввезення товарної партії. Відсутні також будь-які договірні відносини і з компанією ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ", яка здійснювала зберігання власності іноземної компанії на МЛС. Посилання та аналіз митницею інформації з коносаменту №969772403 свідить про те, що зазначений коносамент вже мався у розпорядженні митниці на момент здійснення митного оформлення, тому вимога митниці до підприємства про надання такого коносаменту є безпідставною та необґрунтованою.
З аналізу наданих позивачем до суду письмових доказів, вбачається, що для підвердження митної вартості, визначеної за основним методом, за ЕМД №UA110150/2020/002681 від 19.02.2020 р. № UA110150/2020/004151 від 13.03.2020 р. товариством митному органу було надано документи, передбачені частинами 2,3 ст.53 МКУ:
- декларація митної вартості з розрахунком складових митної вартості відповідно до умов поставки DAP м.Дніпро;
- зовнішньоекономічний контракт № KL/2 від 20.08.2019 р.;
- Специфікація №2019-2 від 27.01.2020 р.;
- додаткова угода №2 від 06.05.2020 р.;
- інвойс №KL2019-2 від 27.01.2020р.;
- пакувальний лист на товар від 27.01.2020 р. до інвойсу;
- технічні характеристики на придбаний товар (мотоблоки та ґрунтофрези);
- Сертифікат країни походження від 19.01.2020 р.;
- висновок експерта ТПП №ГО-495 від 24.02.2020 р.;
- прайс-лист та комерційна пропозиція виробника товару.
Судом встановлено, що подані документи у своїй сукупності повною мірою підтверджують фактурну вартість товару, яка відповідно до умов поставки одночасно є митною вартістю товару.
Суд вважає, що інформація, викладена у наданих документах не має протиріч та розбіжностей, відомості про визначення митної вартсоті є достовірни і базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
У Рішеннях про коригування митної вартості №UA110000/2020/000172/2 від 16.04.2020р.,№UA110000/2020/000186/2 від 30.04.2020р.,№UA110000/2020/000188/2 від 07.05.2020р., митний орган зазначає наступні підстави для коригування митної вартості:
Відповідно до специфікацій, оплата здійснюється протягом 90 днів від дати поставки. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ).
Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - QINGDAO, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FОВ, Продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. Покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір на перевезення товару. Водночас, відповідно до п.4.2 контракту від 20.08.2019 №KL/2 у ціну товару включена вартість пакування та маркування. Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару.
Заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення продавцем. Крім того, відповідно до п.3.1.1 контракту, ціна товару включає ціну експортного митного оформлення товару. Всупереч зазначеному, митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення.
Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МКУ, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.
В наданих рахунках про надання послуг перевезення, актах виконаних робіт, довідках про транспортні витрати вартість перевезення зазначена з урахуванням перевантаження. При цьому, у наданих до митного оформлення Заявках на здійснення морського перевезення містяться різні відомості про включення додаткових витрат, а саме в п. 12 вартість послуг (виключаючи додаткові витрати), при цьому вартість фрахту по маршруту вказана з врахуванням перевантаження.
Враховуючи відмітки на коносаментах, за якими було здійснено поставку оцінюваної партії товару Одеської митниці, акти виконаних робіт та довідки про транспортні витрати складено до моменту фактичної поставки товару, що не дає можливості перевірити наявність додаткових витрат та включення їх до загальної вартості наданих послуг.
Відповідно до п.4.7 договору транспортно-експедиційного обслуговування від 01.11.2019 №2, сторони щомісяця складають та підписують акт виконаних робіт. Експедитор не пізніше 5-го числа місяця, що слідує за звітним, направляє на адресу клієнта акт виконаних робіт за попередній місяць. Надані декларантом Акти виконаних робіт містять відомості про вартість наданих послуг з ТЕО на дату, що не відповідає вимогам п.4.7 Договору від 01.11.2019 №2.
Відповідно до п.4.1 договору від 01.11.2019 №2, оплата послуг за договором та винагороди експедитора здійснюється клієнтом з моменту виставлення рахунку-фактури. У разі якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують вартість є банківські платіжні документи (ст.53 МКУ).
Щодо доводу відповідача з приводу ненадання банківських платіжних документів позивачем про оплату коштів за товар та відсутність у наданих комерційних документах інформації про відсутність вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару, суд вважає його необгрунтованим, виходячи з того, що станом на день декларування товару 15.04.2020 року термін сплати за товар, передбачений Специфікацією №2020-1, не сплинув, тому оплата коштів за товар на день декларування ТОВ «ПК «ДТЗ» не здійснювалась, що унеможливило подання митному органу банківського платіжного документу про її здійснення.
Судом також встановлено, що 29.04.2020року, сторонами зовнішньоекономічного контракту була укладена додаткова угода №1, відповідно до якої було продовжено терміну оплати коштів за товар до 120 днів з моменту поставки товарів, тобто до 26.05.2020 року.
Враховуючи положення частини п.4 ч. 2 ст.53 МКУ, згідно якої платіжні документи надаються виключно за умови оплати коштів за рахунком, такі документи при декларуванні в усіх трьох випадках не можливо було надати у зв`язку з їх відсутністю.
Верховним Судом при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар - у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак, суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта (Постанова від 11.04.2018, по справі № 804/4680/16).
Крім того, судами попередніх інстанцій було зауважено, що уявлення митного органу щодо проміжку часу для внесення передоплати може не збігатися з домовленостями господарюючих суб`єктів, а питання оплати вирішуються сторонами на вільній основі, з урахуванням власних ризиків та можливостей. (Постанова від 20.03.2018 по справі №815/4132/17).
Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що не має будь-яких підстав вважати, що дати здійснення оплати за товар впливають на ідентифікацію товару і визначення його митної вартості. (постанова від 19.11.2019 року cправа №804/911/14). Факт підписання додаткових угод після того, як товар було відвантажено, ніяким чином за таких умов не може бути розбіжністю, яка впливає на визначення числових значень митної вартості.
З наведеного вбачається, що вимога митного щодо надання таких документів стосується виключно умов оплати за товар і не впливає на можливість перевірки числових значень митної вартості, розрахованої декларантом, тому є необгрунтованою.
Судом також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що під час укладання контракту №KL/2 20.08.2019 року, його Сторони в пункті 3.1.1. окремо зазначили що у разі поставки товарів за умовами FOB у ціну товару включає в себе суму вартості самого товару, а також вартість доставки товару в порт завантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення в порт призначення.
Верховний Суд в постановах від 02.03.18р. по справі № 804/2997/17, від 12.03.19 по справі №817/604/17 висловив правові висновки, які полягають в тому, шо згідно базису поставки FOB Інкотермс 2010 продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Ціна FOB складається зі: закупівельної ціни товару; упаковки, маркування; отримання ліцензій та дозволів; держмита та інших митних зборів, податків (імпортні та експортні); витратів на транспортування в порт відправлення; фрахту судна; завантаження та розміщення товару на кораблі; розвантаження в порту прибуття; оплати перевізнику при транспортуванні до складу або магазину.
Суд апеляційної інстанції вказав, що термін FOB Інкотермс 2010 передбачає оплату продавцем витрат на завантаження вантажу на борт судна, а тому доводи позивача щодо відсутності як підстав, так і доказів сплати ним зазначених витрат є обґрунтованими.
Враховуючи вказані положення, у розумінні "Інкотермс 2010" термін "вартість і фрахт" означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.
Суди попередніх інстанцій вірно встановили, що витрати на транспортування по країні продавця та завантаження на борт судна не потребують додаткового підтвердження для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов договору поставки та за інвойсом.
Щодо твердження митного органу стосовно ненадання під час здійснення митного оформлення ТОВ «ПК «ДТЗ» митної декларації країни відправлення, суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 3 ст.53 Митного кодексу України, надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства.
Як встановлено судом, копія митної декларації країни відправлення у позивача відсутня, в зв`язку з чим її надання митному органу під час декларування було неможливим.
Відповідно до частини 2 ст. 53 Митного кодексу України, митна декларація країни відправлення не передбачена у переліку документів, які декларант обов`язково повинен подавати митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраного методу її визначення, а лише може надаватись підприємством (за наявності) на вимогу митним органом у разі, якщо документи , передбачені ч.2 ст.53 МКУ мають розбіжності, ознаки підробки або всієї інформації.
Верховний Суд в постанові від 19.03.19р. по справі №810/4116/17 висловив правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення, яка полягає в тому, що ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Отже, суд вважає, що, враховуючи надання митниці позивачем первинних документів, які в своїй сукупності підтверджують митну вартість товарів, зазначені митним органом підстави для коригування митної вартості, як розбіжності, що впливають на числові значення митної вартості та її розрахунок, є необґрунтованими.
Твердження відповідача стосовно того, що наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МКУ, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару, а в поданих рахунках про надання послуг перевезення, актах виконаних робіт, довідках про транспортні витрати вартість перевезення зазначена з урахуванням перевантаження. При цьому, у наданих до митного оформлення Заявках на здійснення морського перевезення містяться різні відомості про включення додаткових витрат, а сааме: в п. 12 вартість послуг (виключаючи додаткові витрати), при цьому вартість фрахту по маршруту вказана з врахуванням перевантаження, суд вважає необгрунтованими, виходячи з нижчевикладеного.
Як встановлено судом під час судового розгляду, відповідно до пунктів 1.2, 4.2 договору ТЕО №2 від 01.11.19 р., під кожне конкретне перевезення Клієнт подає Експедитору письмову заявку на експедирування з інформацією про найменування та кількості вантажу, маршруту перевезення (порт навантаження, порт вивантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника і вантажоодержувача та іншу необхідну інформацію, що стосується організації ТЕО. При підтвердженні заявки Експедитор зазначає в заявці перелік послуг, їх вартість, розмір плати Експедитора. Підписана Сторонами заявка є невід`ємною частиною даного Договору. У разі перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), зазначену в рахунку (інвойсі) і акті виконаних робіт. У заявці №21, інвойсі №2020/093, акті виконаних робіт №18, довідці про вартість транспортних витрат зазначено, що перевантаження входить у загальну вартість фрахту. Таким чином, перевантаження контейнерів на інше судно у порту перевалки відноситься до основних умов перевезення, узгоджених сторонами контракту.
З викладеного вбачається, що будь-яких протиріч у Заявках та інших наданих документах не виявлено.
Судом також встановлено, що Експедитором надано товариству Коносамент №910157816 від 28.01.20р., за яким здійснювалось морське перевезення та який є єдиним документом, що підтверджує факт перевезення товарних партій. На підставі даного коносаменту товар був отриманий у порту призначення та здійснено перевезення у кінцевий пункт призначення. Інші коносаменти у підприємства відсутні. Таким чином, суд вважає, що зауваження відповідача щодо ненадання транспортного документу, підтверджуючого перевантаження та наявнорсті розбіжностей у Заявці є необрунтованими .
Щодо доводів митниці про складання акту виконаних робіт та довідки про транспортні витрати до фактичного надходження товару в порт, суд вважає їх необгрунтованими, виходячи з того, що ТОВ «ПК «ДТЗ» у ході митного оформлення митниці надавалась інформація з офіційного сайту морської лінії про відстеження руху контейнерів до порту призначення, з якої вбачається що зазгальна товарна партія надійшов порт призначення 17.03.2020р., тобто в усіх випадках декларування частин товарної партії, документи про вартість послуг з перевезення надані після фактичного надходження товару в порт Південний.
Щодо зауваження відповідача стосовно порушення термінів складання акту виконаних робіт, суд вважає, що воно не є розбіжністю в поданих миттниці документах, яке впливає на правильність визначення митної вартості, оскільки зазначені числові значення та інші відомості у документах про транспортні витрати залишаються незмінними та повністю кореспондуються між собою.
Відповідно до частини 1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З наведеного суд дійшов до висновку, що зазначенні митницею в Рішеннях про коригування митної вартості товарів розбіжності не можуть бути підставою для коригування митної вартості, оскільки по своїй суті не є розбіжностями в документах.
Також, як вбчається з матеріалів справи, позивачем для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів у всіх трьох випадках декларування подано митному органу: декларацию митної вартості, зовнішньоекономічний контракт від 20.08.2019 №KL/2, додаток (специфікація) до нього від 21.11.2019 № 2020-1, Додаткова угода №1 від 29.04.2020 р. щодо зміни терміну оплати за товар; рахунок - фактура (інвойс) від 28.11.2019р. №KL2020-1А, пакувальний лист від 28.11.2019р., технічні характеристики (опис) товарів від 21.11.19 р.; прайс-лист та комерційна пропозиція від 21.11.19р., як документи, що підтверджують вартість товару, яка повинна бути сплачена продавцю.
Суд вважає, що зазначені документи у своїй сукупності підтверджують заявлену позивачем ціну партії товару - 101345,00 дол.США, зазначену в інвойсі, вони не мають розбіжностей, відомості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Так ціна товару та загальна вартість, зазначені у додатку (специфікації) від №2019-4 до контракту, кількість товару, вага, найменування підтверджуються рахунком-фактурою (інвойсом), пакувальним листом, технічним описом товару.
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало: договір транспортного експедирування №2 від 01.11.2019р., заявку на №21 від 22.01.20р.; коносамент №910157816 від 28.01.20 р.; рахунок на оплату морського фрахту № 2020/093 від 17.03.20 р.; довідку про транспортні витрати від 12.03.20; акт виконаних робіт №18 від 17.03.20р.
Відповідно до відомостей, що містяться в платіжному дорученні №112 від 06.05.2020 року, ТОВ ПК ДТЗ сплатило експедитору валютні кошти за послуги з ексмпедирування, у тому числі 3210 дол. США за інвойсом №2020/093 від 17.03.2020р.
З наведеного вбачається, що витрати на транспортування підтверджуються наданими документами: договором ТЕО, заявкою на здійснення перевезення, рахунком на оплату морського фрахту, довідкою про транспортні витрати, актом виконаних робіт, платіжним дорученням №112, які у своїй сукупності не мають розбіжностей та протиріч, підтверджують числові значення складових митної вартості, дозволяли митниці здійснити контроль шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом та провести обчислення митної вартості.
Щодо неподання декларантом додаткових документів, суд зазначає, що, в даному випадку, їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, на думку суду, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Також, відповідач не довів суду обов`язкову (в силу частини 1 статті 55 Митного кодексу України) наявність передбачених частиною 6 статті 54 Митного кодексу України випадків, за яких митниця могла відмовити позивачу в митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товарів. Відповідач не надав суду доказів та аргументованих пояснень з приводу того, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; не довів суду невідповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів; не посилався та не підтвердив суду надходження офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.
Враховучи наведене вище, суд дійшов висновку, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам статті 58 Митного кодексу України. Натомість, коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України та всупереч правилам, визначеним ст. 58 цього Кодексу.
Окрім того, суд зауважує, що, як вбачається з оскаржуваних рішень митниці, в них містяться посилання лише на раніше оформлені митні декларації і не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до них документами. В графі 33 оскаржуваних рішень зазначено лише номер митної декларації за якою раніше здійснювалось митне оформлення товарів, дата її складання, порядковий номер задекларованого товару, сума митної вартості. При цьому, відповідачем не зазначені загальна кількість партії товару у штуках, вага одиниці товару та розрахунок митної вартості, не наведені технічні характеристики товару, що має значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлювалась не виходячи з ваги товару, а з його характеристик.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.04.2019 року по справі №815/6242/17, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Між тим, спірне Рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 MК України.
У постанові від 29.01.2019 року по справі № 815/6827/17 Верховний Суд зазначив, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Суд вважає, що надані ТОВ ПК ДТЗ документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за резервним методом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду, в розмірі 18 643,55 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями № 188 від 02.06.2020 року, № 26 від 24.06.2020р.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 18 643,55 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись статтями 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства Українита може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.В. Кальник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя В.В. Кальник

14.12.2020

Рішення не набрало законної сили 14 грудня 2020 р.

Суддя В.В. Кальник