Справа № 520/19393/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань забезпечення адміністративного позову

20 січня 2021 року № 520/19393/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши клопотання Державного підприємства Завод імені В.О.Малишева про забезпечення адміністративного позову у справі 520/19393/2020,

установив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати припис Держпраці про усунення виявлених порушень ХК27850/3243/АВ/П від 21.12.2020.

Ухвалою від 04.01.2021 у справі відкрито провадження в порядку, визначеному ст.262 КАС України.

18.01.2021 позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії припису від 21.12.2020 № ХК27850/3243/АВ/П , виданого головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Харківській області Негодовим С.С., до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 520/19393/2020.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що за невиконання вимог припису позивач понесе додаткові негативні наслідки у вигляді застосування штрафу, що може ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи охоронюваних прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

За положеннями ч.1, ч.3 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Положеннями процесуального закону передбачено конкретні умови і підстави для застосування судом заходів забезпечення позову, при цьому, суд, вирішуючи це питання, повинен враховувати інтереси усіх учасників справи, а також оцінити можливі наслідки і їх вплив на права заінтересованих осіб.

Заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.

Заходи забезпечення позову застосовуються з метою гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині 2 статті 150 КАС України.

Зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта є винятковим заходом забезпечення позову виключно у випадку очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Судом встановлено, що 21.12.2020 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Харківській області Негодовим С.С. видано припис № ХК27850/3243/АВ/П, яким зобов`язано заявника усунути виявлені в ході відвідування порушення.

Проаналізувавши обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, суд не вбачає наявних очевидних ознак протиправності означеного вище припису, а встановлення протиправності чи обґрунтованості припису відповідача можливе шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження судом всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.

Суд відзначає, що у заяві про забезпечення позову заявником не наведено аргументів, які б свідчили про можливі ускладнення чи унеможливлювали виконання рішення суду в майбутньому.

Дослідивши наведені у заяві про забезпечення позову аргументи, оцінивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявником не наведено переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, наявності фактичних обставин, з якими позивач пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з метою уникнення неправомірного стягнення коштів з позивача є необґрунтованими, з огляду на те, що зі змісту оскарженого припису встановлено, що позивача зобов`язано лише усунути виявлені в ході інспекційного відвідування порушення, що не впливає на майновий стан позивача та не передбачає стягнення штрафу за означеним приписом.

Отже, заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч.2 ст.150 КАС України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст.150,154,241,243, 295-297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Зоркіна Ю.В.