Справа № 420/2489/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 січня 2021 р. м.ОдесаСправа № 420/2489/20

Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

головуючого: Димерлій О.О.,

суддів: Єщенка О.В. , Шляхтицького О.І. ,

за участю секретаря Пономарьової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020р. по справі №420/2489/20 в частині позовних вимог, які залишено без розгляду,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020 року по справі №420/2489/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року по справі № 420/2489/20 в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій та бездіяльності Міністерства юстиції України, що полягають у невчасному опрацюванні та наданні подання Міністра юстиції до Кабінету Міністрів України через його Секретаріат про звільнення ОСОБА_1 , невчасному виконанні відповідачем розпорядження Кабінету Міністрів України про звільнення позивача з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, не визначенні відповідачем у трудовій книжці позивача норми закону про працю, за якою його було звільнено з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, не наданні позивачу письмового повідомлення про переміщення його трудової книжки після такого звільнення; зобов`язання Міністерства юстиції України доповнити запис трудової книжки ОСОБА_1 стосовно його звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, із визначенням конкретної норми Кодексу законів про працю України, а саме ч. 1 ст. 38 та п. 5 ч. 1 ст. 36 в їх сукупності як правової підстави звільнення позивача згідно Кодексу законів про працю України, виплатити позивачу середній заробіток на посаді Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини з часу неналежного заповнення трудової книжки до часу доповнення запису трудової книжки позивача стосовно його звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини скасовано. У вказаній частині позовних вимог прийнято нове рішення про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року по справі № 420/2489/20 залишено без змін, а апеляційну скаргу Міністерства юстиції України без задоволення.

08.12.2020р. до П`ятого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020р. по справі №420/2489/20 в частині позовних вимог, які залишено без розгляду.

Нововиявленими, на думку ОСОБА_1 , є обставини, які викладено Міністерством юстиції України у Листах від 30.11.2020р. №9923/14/-20 «Щодо розгляду запитів», від 30.11.2020р. №9924/14/-20 «Щодо розгляду заяв». Також, ОСОБА_1 звертає увагу на обставини установлені Вищим антикорупційним судом в ухвалі від 01.10.2020р. у справі №991/7232/20.

Не погоджуючись із заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020р. по справі №420/2489/20 в частині позовних вимог, які залишено без розгляду, Міністерством юстиції України до суду подано письмові заперечення, у яких зазначено, що наведені ОСОБА_1 обставини, у розумінні приписів КАС України, не є нововиявленими.

Надаючи оцінку твердженням ОСОБА_1 , викладеним у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020р. по справі №420/2489/20 в частині позовних вимог, які залишено без розгляду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів убачається, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування таких обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи такі обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність таких обставин для розгляду справи (з урахуванням таких обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийнято).

Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і є вирішальними під час об`єктивного розгляду спору.

Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази і тим більше не припущення, міркування учасників справи, які не підтверджено відповідними доказами.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішенням у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Так, з матеріалів справи убачається, що з метою виконання судового рішення по справі №420/2489/20 ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України із заявою від 29.10.2020р. щодо забезпечення добросовісного невідкладного виконання Міністерством юстиції України рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2020р. у справі №420/2489/20 у частині, що була залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020р. у справі №420/2489/20 у повному обсязі як у частині невідкладного надання визначеної у вказаному рішенні суду вичерпної, повної та достовірної публічної інформації на запит від 03.02.2020р. №2-1/2020 зокрема щодо сплати присуджених коштів судового збору; забезпечення проведення уповноваженими посадовими особами Міністерства юстиції України службового розслідування з встановленого рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2020р. у справі №420/2489/20 факту порушення службовими особами (державними службовцями) Міністерства юстиції України законодавства про публічну інформацію та прав ОСОБА_1 на публічну інформацію під час опрацювання запиту на отримання публічної інформації від 03.02.2020р. №2-1/2020 зокрема щодо ймовірної прихованої мети такого порушення прав ОСОБА_1 такими службовими особами, притягнення до дисциплінарної відповідальності службових осіб Міністерства юстиції України за умов встановлення вчинення ними порушень.

За наслідками розгляду означеної заяви від 29.10.2020р. Міністерством юстиції України на адресу ОСОБА_1 надіслано Лист «Щодо розгляду запитів» від 30.11.2020р. №9923/14/-20, яким адресата повідомлено, що на посаді керівника Секретаріату з 20.08.2014 р. перебуває ОСОБА_2 . У разі відсутності керівника Секретаріату виконання його обов`язків відповідно до наказу здійснює один із його заступників. З 23.06.2015 р. по 28.12.2015 р. ОСОБА_1 за період роботи на посаді Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини був відсутній на роботі з таких причин: 13 липня 2015 року, 10 серпня 2015 року, 03 та 04 вересня 2015 року - відпустка без збереження заробітної плати; з 07 по 09 вересня 2015 року, з 21 по 25 вересня 2015 року, з 04 по 07 жовтня 2015 року - відрядження; 26 жовтня 2015 року - щорічна основна відпустка; з 03 по 05 листопада 2015 року - відрядження; з 27 по 29 листопада 2015 року - відрядження; з 11 по 13 листопада 2015 року - тимчасова непрацездатність. У зазначені дні відсутності на роботі ОСОБА_1 та після його звільнення в запитуваний період (з 29.12.2015 р. по 31.12.2015 р.) обов`язки Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини виконувала керівник Секретаріату ОСОБА_2 . У грудні 2015 року у відпустках та відрядженнях ОСОБА_1 не перебував, листок тимчасової непрацездатності до Міністерства юстиції України не надавав.

Також, у Листі Міністерства юстиції України «Щодо розгляду запитів» від 30.11.2020р. №9923/14/-20 зазначено, що ОСОБА_1 упродовж жовтня - листопада 2015 року подавалися на ім`я Прем`єр-міністра України ОСОБА_3 заяви про звільнення з посади Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини з різних підстав. У грудні 2015 року ОСОБА_4 , який на той час обіймав посаду Міністра юстиції України, було внесено подання Прем`єр-міністру України Яценюку А.П. щодо звільнення ОСОБА_1 з посади Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини у зв`язку з переходом на іншу роботу відповідно до поданої заяви. При цьому, інформацію стосовно того, чим керувався колишній Міністр юстиції України Петренко П.Д. при внесенні на розгляд Кабінету Міністрів України відповідного подання за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 , адресату не надано, оскільки це є виключно компетенцією Міністра. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1357-р ОСОБА_1 звільнено з посади Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини у зв`язку з переходом на іншу роботу. Наказом Міністерства юстиції України від 28.12.2015 р. № 4559/к було оголошено розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1357-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини». Наявні в матеріалах архівної особової справи ОСОБА_1 заяви про звільнення ОСОБА_1 з посади Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини останньому було надано у відповідь на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 листом Міністерства юстиції України від 28.02.2020 р. № 9870/ПІ-Б-261/14.1.

Крім того, Листом Міністерства юстиції України «Щодо розгляду запитів» від 30.11.2020р. №9923/14/-20 ОСОБА_1 повідомлено про відсутність можливості надати інформацію стосовно посадової особи Мін`юсту, яка заповнила та видала трудову книжку ОСОБА_5 , оскільки частина працівників, які працювали у грудні 2015 року в Департаменті кадрової роботи та державної служби Міністерства юстиції України, звільнені із займаних посад. Працівники, які працювали у грудні 2015 року в Департаменті кадрової роботи та державної служби і працюють зараз в Управлінні персоналу Міністерства юстиції України, інформацією із вищезазначених питань не володіють.

З матеріалів справи убачається, що 30.11.2020р. Міністерством юстиції України на ім`я ОСОБА_1 надіслано Лист «Щодо розгляду заяв» №9924/14/-20, у якому зазначено, що про відсутність підстав щодо порушення дисциплінарних проваджень, оскільки незалежні від волі працівників апарату Міністерства юстиції України обставини при розгляді запиту ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 03.02.2020 р. №2-1/2020 свідчать про відсутність у діях цих працівників складу дисциплінарного проступку.

Як зазначено в Листі Міністерства юстиції України від 16.12.2020р. №56746/ПІ-Б-4621/14.1 «Щодо розгляду запиту» відповідно до наявних у Секретаріаті Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини копій листів, запитів та інших документів, у тому числі висновків щодо відповідності положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, з 02 до 28 грудня 2015 року керівник Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини ОСОБА_2 виконувала обов`язки Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ухвали Вищого антикорупційного суду від 12.11.2020р. по справі №991/8867/20 ОСОБА_1 знаходився у підпорядкуванні першого заступника міністра ОСОБА_6 , оскільки остання давала йому розпорядження і вказівки щодо того, що потрібно зробити.

Водночас, матеріалами справи не підтверджено та ОСОБА_1 не обґрунтовано, яким чином наведені в ухвалі Вищого антикорупційного суду від 12.11.2020р. по справі №991/8867/20 обставини могли вплинути на пропуск позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог, які залишено без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Під нововиявленими обставинами розуміють факти, а не нові докази і тим більше не припущення, міркування учасників справи, які не підтверджено відповідними доказами.

Таким чином, з урахуванням дослідження змісту Листів Міністерства юстиції України «Щодо розгляду запитів» від 30.11.2020р. №9923/14/-20, «Щодо розгляду заяв» від 30.11.2020р. №9924/14/-20, «Щодо розгляду запиту» від 16.12.2020р. №56746/ПІ-Б-4621/14.1, ухвали Вищого антикорупційного суду від 12.11.2020р. по справі №991/8867/20, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у них обставини жодним чином не спростовують наведених у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020р. по справі №420/2489/20 висновків про пропуск ОСОБА_1 встановленого законом процесуального строку звернення до суду із позовною заявою в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій та бездіяльності Міністерства юстиції України, які полягають у невчасному опрацюванні та наданні подання Міністра юстиції до Кабінету Міністрів України через його Секретаріат про звільнення ОСОБА_1 , невчасному виконанні відповідачем розпорядження Кабінету Міністрів України про звільнення позивача з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, не визначенні відповідачем у трудовій книжці позивача норми закону про працю, за якою його було звільнено з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, не наданні позивачу письмового повідомлення про переміщення його трудової книжки після такого звільнення; зобов`язання Міністерства юстиції України доповнити запис трудової книжки ОСОБА_1 стосовно його звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, із визначенням конкретної норми Кодексу законів про працю України, а саме ч. 1 ст. 38 та п. 5 ч. 1 ст. 36 в їх сукупності як правової підстави звільнення позивача згідно Кодексу законів про працю України, виплатити позивачу середній заробіток на посаді Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини з часу неналежного заповнення трудової книжки до часу доповнення запису трудової книжки позивача стосовно його звільнення з посади Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

При цьому, на думку колегії суддів є необґрунтованими твердження ОСОБА_1 відносно того, що у перші декаді січна 2016р. під час відвідування МЮУ він розписався, за пропозицією співробітника Департаменту кадрової роботи та державної служби МЮУ, у низці службових документів, копії яких йому не було надано та зміст яких ОСОБА_1 точно не пам`ятає.

ОСОБА_1 у спірних правовідносинах знаходився у стані повної правової визначеності та, принаймні про інше він не вказував, маючи відповідну освіту та досвід професійної діяльності не міг не усвідомлювати юридичних наслідків підписання наданих йому на ознайомлення документів.

На думку колегії суддів, обставини, на які посилається заявник, у розумінні положень КАС України, не є нововиявленими.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, пункт 43).

Порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами передбачено статтею 368 КАС України, відповідно до частин 1, 4 якої заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

За результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, серед іншого, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відповідно до статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020р. по справі №420/2489/20, оскільки наведені у ній обставини, у розумінні приписів КАС України, не є нововиявленими.

Керуючись ст.ст.242-244, 250, 325, 361, 368, 369 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020р. по справі №420/2489/20 в частині позовних вимог, які залишено без розгляду відмовити.

Залишити в силі постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020р. по справі №420/2489/20.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Шляхтицький О.І.