Справа № 160/12529/20
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Юр`ївського районного сектору Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Юр`ївського районного сектору Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо неприйняття від позивача-1 і не розгляду її заяви для оформлення набуття нею громадянства України за територіальним походженням з відповідними документами, а саме: зобов`язанням припинити іноземне громадянство, копією свідоцтва про її народження та двома фотокарками розміром 35 х 45 мм.;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття від позивача-2 і не розгляду його заяви для оформлення набуття ним громадянства України за територіальним походженням з відповідними документами, а саме: зобов`язанням припинити іноземне громадянство, копією свідоцтва про його народження, копією свідоцтва про народження його матері та двома фотокарками розміром 35 х 45 мм.;
- зобов`язати відповідача прийняти до розгляду заяву позивача-1 для оформлення набуття нею громадянства України за територіальним походженням з відповідними документами, а саме: зобов`язанням припинити іноземне громадянство, копією свідоцтва про її народження та двома фотокарками розміром 35 х 45 мм.;
- зобов`язати відповідача прийняти до розгляду заяву позивача-2 для оформленнями набуття ним громадянства України за територіальним походженням з відповідними документами, а саме: зобов`язанням припинити іноземне громадянство, копією свідоцтва про його народження, копією свідоцтва про народження його матері та двома фотокарками розміром 35 х 45 мм.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що народились у с.Чаплинка Юр`ївського району Дніпропетровської області, та постійно проживають на території України ( ОСОБА_1 з листопада 1995 року та ОСОБА_2 з народження). У зв`язку з відсутню паспортів громадянина України позивачі 07.04.2020 року звернулись до відповідача для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та надали відповідні для цього документи. Проте заяви позивачів прийняті не були. Вказує також, що на повторне звернення позивачів щодо прийому документів для оформлення набуття громадянства України позивачам знову було відмовлено листом № 1263-206/1263-20, у зв`язку з чим за захистом порушених прав позивачі звернулись до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
24.11.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити повністю у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що 29.11.2019 року позивачі надали всі документи та написали заяви для набуття громадянства України за територіальним походженням. 07.02.2020 року вони виїхали в Російську Федерацію, маючи на меті витримати терміни перебування, щоб не було порушень. Але, як з`ясувалося під час перевірки бази «Аркан» Головним управлінням ДМС в Дніпропетровській області було виявлено факт порушення термінів перебування на території України, так як дані громадяни 09.02.2020 року завчасно повернулися на територію України. В зв`язку з чим було припинено провадження по їхнім заявам по оформленню громадянства України. 12.03.2020 року були складені протоколи про адміністративне порушення за ч.1 ст.203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України» та рішення по примусовому поверненню № 2 від 12.03.2020 року на ОСОБА_2 , рішення по примусовому поверненню № 3 від 12.03.2020 року на ОСОБА_1 , які так і не були виконані вчасно в зв`язку з запровадженням карантину та закритих пунктів пропуску через державний кордон. 07.04.2020 року до Юр`ївського PC ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надійшли особисті звернення громадян щодо набуття громадянства України. За результатами розгляду яких було повідомлено, що вони мають право набуття громадянства України згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» та роз`яснено, які подаються документи, але згідно Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень ці документи подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, а так як до цього часу не виконані рішення про примусові повернення, то дані громадяни знаходяться на території України нелегально. 08.08.2020 року Юр`ївський РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з метою контролю за своєчасним виконанням рішень про примусові повернення іноземців та у зв`язку з відновленням пішохідного, автомобільного та автобусного сполучення на кордоні у пунктах пропуску з Російською Федерацією ініціювало перевірку місця перебування даних громадян на території Юр`ївського району. В ході перевірки було виявлено, що вони так і не виконали рішень про примусові повернення та продовжують перебувати в с.Чаплинка Юр`ївського району. Одночасно повідомлено гр.. ОСОБА_1 та гр.. ОСОБА_2 про відкриття кордонів та враховуючи, що вони були тимчасово закриті через запровадження карантину було наголошено про виконання рішень про примусові повернення та роз`яснено про відповідальність іноземців, які ухиляються від виконання такого рішення.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Чаплинка Павлоградського району Дніпропетровської області.
Згідно даних паспорта громадянина СРСР НОМЕР_1 від 10.12.1988 року, термін перебування ОСОБА_1 на території України продовжувався до 26.11.2011 року.
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Чаплинка Юр`ївського району Дніпропетровської області, батьками є: мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Юр`ївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 22.02.2012 року.
07.04.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Юр`ївського районного сектору Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України з заявами про набуття громадянства України за територіальним походженням.
Листами від 11.04.2020 року № 1263-122/1263-20, № 1263-123/1263-20 повідомлено про наявність прав набуття громадянства України за територіальним походженням. Повідомлено, що 12.03.2020 року у відношенні заявників були складені протоколи про адміністративне порушення за ч.1 ст.203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України» та винесені рішення по примусовому поверненню № 2 від 12.03.2020 року на ОСОБА_2 , рішення по примусовому поверненню № 3 від 12.03.2020 року на ОСОБА_1 . Після виконання рішень про примусове повернення та перебуваючи на законних підставах в Україні, заявники зможуть звернутись до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням з документами, передбаченими пунктом 24 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає таке.
Частиною першою статті 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України.
Згідно частин 1-3 статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"
Дитина, яка народилася чи постійно проживала на території УРСР (або хоча б один з її батьків, дід чи баба народилися чи постійно проживали на територіях, зазначених у частині першій цієї статті) і є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за заявою одного з батьків або опікуна чи піклувальника.
Дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.
З метою організації виконання Закону України «Про громадянство України» Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок).
Для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку (пункт 1 Порядку).
Пунктом 24 Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:
а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;
б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);
в) один із таких документів:
- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;
- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;
- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;
- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.
Пунктом 89 Порядку встановлено, що територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
За приписами пункту 90 Порядку територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.
Отже, аналізуючи приписи наведеного Порядку, суд робить висновок, що рішення про припинення провадження за заявою може бути прийнято керівником територіального підрозділу Державної міграційної служби України у разі відсутності усунення виявлених недоліків та не подання документів повторно.
Проте судом не встановлено, що подані позивачами 07.04.2020 року документи були повернуті з підстав невідповідності оформлення поданих документів вимогам законодавства України або невідповідності оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.
Також відповідачем не було надано доказів прийняття керівником територіального підрозділу Державної міграційної служби України відповідного рішення про припинення провадження за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 07.04.2020 року.
Таким чином, за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 07.04.2020 року територіальним підрозділом Державної міграційної служби України мали бути прийняті вмотивовані рішення про відмову в задоволенні або про задоволення клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.
Також суд зауважує, що подання заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням особою, яка не проживає на території України на законних підставах, не може бути підставою для не розгляду по суті такої заяви та припинення провадження за нею.
Проте, відповідні дії Головним управлінням в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України не вчинені, а відтак порушене право позивачів належить поновленню шляхом зобов`язання Юр`ївський районний сектор Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України повторного розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про набуття громадянства України за територіальним походженням від 07.04.2020 року та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частин 1, 4 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
В силу статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на вищезазначені висновки суду, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1681,60 грн., що документально підтверджується квитанціями № 42 та № 43 від 05.10.2020 року.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивачів судовий збір у сумі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 193, 241-246, 250, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Юр`ївського районного сектору Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України щодо неприйняття від ОСОБА_1 не розгляду по суті її заяви для оформлення набуття нею громадянства України за територіальним походженням з відповідними документами, а саме: зобов`язанням припинити іноземне громадянство, копією свідоцтва про її народження та двома фотокарками розміром 35 х 45 мм..
Визнати протиправною бездіяльність Юр`ївського районного сектору Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України щодо неприйняття від ОСОБА_2 і не розгляду його заяви для оформлення набуття ним громадянства України за територіальним походженням з відповідними документами, а саме: зобов`язанням припинити іноземне громадянство, копією свідоцтва про його народження, копією свідоцтва про народження його матері та двома фотокарками розміром 35 х 45 мм.
Зобов`язати Юр`ївський районний сектор Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України повторного розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про набуття громадянства України за територіальним походженням від 07.04.2020 року та прийняти відповідні рішення, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 грудня 2020 року.

Суддя Е.О. Юрков