Справа № 569/18715/20
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Гусевик І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 №708505 від 13.11.2020 р.,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2020 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови серія ДП18 №708505 від 13.11.2020 р., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтуванні позову зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 є посадовою особою, однак в постанові відсутні будь-які дані про те, чи позивач є посадовою особою відповідальною за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів. При винесенні постанови інспектором не зазначено які саме маршрутні засоби з технічними несправностями позивач випустив на маршрут та чи були притягнуті водії цих транспортних засобів до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.121 КУпАП за керування транспортним засобом, який використовується для перевезення пасажирів, що мають технічні несправності, або технічний стан яких не відповідає вимогам стандартів. Зокрема не зазначено, коли позивач притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.128 КУпАП та не надано доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.128 КУпАП, що передбачає повторне, протягом року , вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім того, до заяви від 19.01.2021 року долучив копію рішення суду від 08.12.2020 р. яке набрало законної сили , про задоволення позову ОСОБА_2 до УПП в Рівненській області ДПП, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Постанову серія ДП18 №850561 від 13.11.2020 р., винесену поліцейським взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Рівненській області Майором В.В. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн, скасовано.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позов від 04.12.2020 року. Проти задоволення позову заперечує повністю. Спростовує доводи позивача, щодо недоведеності вчинення адміністративного правопорушення, зазначає, що до оскаржуваної постанови додано копію постанови ДП18 №850561 винесеної щодо ОСОБА_2 водія маршрутного транспортного засобу Богдан А-065.21 днз НОМЕР_1 , який зазначений у постанові. До даної постанови також додано відеоматеріали відзняті на портативний відео реєстратор поліцейського ВК-00078. Зазначає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам закону.

Ухвалою суду від 17.11.2020 року відкрито провадження по даній справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. У заяві від 19.01.2021 р. просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Поліцейський рядовий поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області Мельник А.О. та представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Оскільки ч.1 ст.286 КАС України встановлено стислі строки розгляду адміністративної справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідачів, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частиною 1 ст. 128 КУпАП.

За положеннями частин 2, 3 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Ст.289 КУпАП визначає, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Частиною 1 статті 128 КУпАП України передбачено, що випуск на лінію транспортних засобів, технічний стан, обладнання або комплектність яких не відповідає вимогам правил і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, технічної експлуатації, переобладнаних без відповідного погодження, не зареєстрованих у встановленому порядку, таких, що не пройшли обов`язкового технічного контролю або без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), без проходження щозмінного медичного огляду та контролю технічного стану, а також направлення в рейс одного водія при здійсненні пасажирських перевезень на автобусному маршруті протяжністю понад п`ятсот кілометрів - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, громадян - суб`єктів господарської діяльності в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст.128 КУпАП України передбачено, що за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, громадян - суб`єктів господарської діяльності в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за експлуатацію і технічний стан транспортних засобів, зобов`язані: не випускати на лінію транспортні засоби, технічний стан яких не відповідає вимогам державних стандартів, правил дорожнього руху, а також якщо вони не зареєстровані у встановленому порядку, переобладнані з порушенням вимог законодавства або не пройшли обов`язкового технічного контролю.

Зі змісту постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №708505 від 13.11.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою здійснив випуск на лінію транспортний засіб, що використовується для перевезення пасажирів, з порушенням правил, норм та стандартів, а саме переобладнаний транспортний засіб в з реєстраційних документах на транспортний засіб вказано кількість сидячих місць з місцем для водія 18, а в наявності 17 місць, чим порушив ст.12 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.128 КУпАП.

У своєму позові позивач не погоджується з тим, що він порушив ПДР.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивачем було здійснено випуск на лінію транспортного засобу , який переобладнаний з порушенням норм та стандартів.

У спірній постанові про накладення адміністративного стягнення не міститься детальний опис скоєного позивачем адміністративного правопорушення, не зазначено власне який транспортний засіб, а лише зазначено про здійснення позивачем випуску транспортного засобу на лінію для перевезення пасажирів який не відповідає вимогам, стандартам та забезпеченню безпеки дорожнього руху.

В той же час, суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що позивач є посадовою особою, відповідальною за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів та що до службових обов`язків позивача входить випуск на лінію транспортних засобів.

На переконання суду, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, яка викладена у постанові про адміністративне правопорушення, та яка, по своїй суті є викладенням обвинувачення у вчиненні позивачем певного правопорушення.

Відповідач не надав доказів, які підтверджують, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 128 КУпАП, що передбачає повторне, протягом року, вчинення аналогічного правопорушення.

У відзиві на позов представник відповідача посилається на той факт, що до постанови ДП18 №708505 додається копія постанови ДП18№850561 винесена щодо ОСОБА_2 водія маршрутного транспортного засобу Богдан А-065.21 днз НОМЕР_2 , та до зазначеної постанови додано відеоматеріали відзняті на портативний відео реєстратор поліцейського ВК-00078.

Проте, зазначена постанова складена на громадянина ОСОБА_2 , за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпА.

Рішенням суду від 08.12.2020 р. яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_2 Постанову серія ДП18 №850561 від 13.11.2020 р., винесену поліцейським взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Рівненській області Майором В.В. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., скасовано.

Сама ж по собі наявність постанови про адміністративне правопорушення не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 128 КУпАП, відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності доказів суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами ч. 1 ст. 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішення, постанові або ухвалі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 №708505 від 13.11.2020 р. задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ДП18 №708505 від 13.11.2020 року винесену інспектором відділу БДР УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Кухоцьким Олексієм Васильовичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 128 КУпАП - скасувати. Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані за сплатою судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції, м.Рівне вул.Ст.Бандери 14а.

Відповідач : Департамент Патрульної поліції України, 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста 3., .

Суддя І.О.Гордійчук