Справа № 712/12094/20
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/31/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Ліпатовій Н.Г.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департамент патрульної поліції, інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Черкаській області лейтенанта поліції Харченка Владислава Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Черкаській області лейтенанта поліції Харченка Владислава Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.08.2020 інспектором винесено відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2985490 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у відповідності до якої на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ніби то зупинку ТЗ ближче, чим 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.п. 15.9 ПДР України (порушення заборони зупинки на пішохідних переходах. Вважає вказану постанову незаконною. Зазначив, що дійсно 16.08.2020 року о 07 год. 59 хв. в м. Черкаси по вул. Нарбутівській біля будинку 163, керуючи транспортним засобом HYUNDAI ACCENT номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку ТЗ для висадки пасажира. Вказав, що зупинив керований автомобіль на відстані 12 м. від пішохідного переходу для висадки пасажира. Вважає звинувачення інспектора безпідставні, так як ніякої відеофіксації правопорушення не проводилося, будь-яких замірів відстані від місця зупинки не здійснювалося. Інших доказів інспектор йому не надав. В присутності інспектора він за участю ОСОБА_2 заміряв відстань від зупинки його ТЗ до пішохідного переходу, яка склала 12,5 метри, але вказані заміри інспектором не були взяті до уваги. Зазначив, що оскаржувану постанову отримав 17.11.2020 року у державного виконавця, тому вважає, що процесуальні строки для подачі позовної заяви пропущені ним з поважних причин. Просить суд визнати причини пропуску процесуального строку на пред`явлення позову поважними та їх поновити; скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції Харченка Владислава Валерійовича серії ЕАМ № 2985490 від 16.08.2020 за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 255,00 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та залучено в якості другого відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департамент патрульної поліції.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

22.12.2020 у визначений законодавством термін представником відповідача скерований відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що в період часу з 07:30 год. до 19:30 год. 16.08.2020 відповідач 2 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» шляхом патрулювання на службовому автомобілі на території м. Черкаси. Близько 07:59 год. поблизу будинку № 163 по вул. Нарбутівській відповідач 2 став очевидцем того, як водій транспортного засобу HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9.г) Правил дорожнього руху України. Відповідач 2 згідно із ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представилася, згідно ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» проінформувала про вчинене правопорушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В подальшому інспектор оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Після перевірки документів та встановлення особи, відповідач 2 у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням положень ст. 280 КУпАП та ч. 2 ст. 36 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, в ході проведення якого позивачеві були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Розглянувши справу у відповідності до положень ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст.ст. 251, 252 КУпАП було винесено постанову ЕАМ № 2985490 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Від ознайомлення зі змістом постанови та отримання копії позивач відмовився, а тому її було направлено за адресою його проживання 17.08.2020 за вих. № 10431/41/24-2020. Також позивачеві було роз`яснено зміст ст.ст. 307, 308 КУпАП щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП щодо порядку оскарження постанови. Крім того, відмітив, що про порушення свого права позивачу стало відомо 16.08.2020 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відмова позивача від отримання копії постанови на місці розгляду справи та ухиляння від її отримання за адресою свого проживання не свідчать про те, що позивачеві не було відомо про її складання. Таким чином, позивачу було відомо про складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення під час її винесення 16.08.2020 року, а не 17.11.2020 як зазначено у позовній заяві, а тому граничною датою для її оскарження було 28.08.2020 року. Також вказав, що твердження позивача щодо зупинки транспортного засобу на відстані 12 метрів від пішохідного переходу, яка ніби виміряна ним особисто, не відповідає дійсності. За наявності достатніх доказів порушення позивачем правил зупинки замірювання інспектором відстані між транспортним засобом та пішохідним переходом, на що вказує позивач в позові, не було обов`язковим. Окрім того, як вбачається з наданих відеозаписів, відстань між транспортним засобом позивача та суцільною лінією розмітки складає близько 0,5 м., що значно менше ніж дозволені 3 м. Наведене свідчить про беззаперечне порушення позивачем ПДР, а саме пунктів 15.9.г) та 15.9.д) та вказує на правомірність його притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, санкція за яке визначена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Більше того, транспортний засіб під керуванням позивача зупинився на зустрічній смузі руху, що відділена суцільною лінією дорожньої розмітки. Також твердження позивача про ним разом з ОСОБА_2 здійснені заміри відстані від ТЗ до пішохідного переходу слід приймати критично, оскільки відеозаписи не містять відомостей про присутність вказаної особи на місці під час винесення оскаржуваної постанови та здійснення ним замірів відстані. Щодо понесених позивачем судових витрат відповідач не погоджується, та вважає, що вказана сума в розмірі 3000 грн. не відповідає критеріям реальності витрат, розумності їх вибору та співмірності. Вважає, що відповідач діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 8 Конституції задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів позову вбачається, що від отримання в день винесення постанови оскаржуваної постанови ЕАМ № 2985490 від 16.08.2020 позивач відмовився, що підтверджується відміткою в копії постанови.

Звертаючись до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку, як на єдину підставу пропущення встановленого законом строку звернення до суду з позовною заявою, позивач посилається на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 17.11.2020 у державного виконавця, а відтак він не мав змоги оскаржити її у передбачений законом строк.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Стаття 123 КАС України надає позивачеві право на поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд погоджується із доводами позивача про пропущення ним процесуального строку, встановленого законом на подачу адміністративного позову з поважних причин, та з метою справедливого та неупередженого вирішення спору вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із вказаним позовом.

Встановлено, що Постановою інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Черкаській області лейтенанта поліції Харченка Владислава Валерійовича від 16 серпня 2020 року серії ЕАМ № 2985490 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 255,00 грн.

У постанові серії ЕАМ № 2985490 зазначено, що позивач керуючи транспортним засобом HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 , 16.08.2020 о 07 год. 59 хв. по вул. Нарбутівська, 163 в м. Черкаси здійснив зупинку ТЗ ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9.г) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно зі ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 15.9.г) Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд виходить з того, що при вирішенні даного спору врахуванню підлягають приписи Кодексу адміністративного судочинства України щодо здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, на суд покладається обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Позивач в позовній заяві вказав, що інспектором не доведено правомірності своїх дій та не надано відповідних доказів щодо вчинення правопорушення, зазначеного в постанові.

У той же час, твердження відповідача про те, що під час складання постанови про адміністративне правопорушення було достеменно встановлено, що позивач зупинив ТЗ ближче 10 метрів від пішохідного переходу, не знайшли свого об`єктивного підтвердження. Так, на відеозаписі, який наданий відповідачем, взагалі не зафіксований факт зупинки ТЗ позивача ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

Тому, до таких тверджень відповідача суд ставиться критично, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку. У даному випадку для підтвердження порушень позивачем Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події із відповідним фіксуванням зупинки ТЗ позивача саме ближче 10 метрів від пішохідного переходу тощо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов`язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП .

Таким чином, суд приходить до висновку, що при винесенні спірної постанови неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, тому постанова серії ЕАМ №2985490 від 16.08.2020 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду.

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАМ №2985490 від 16.08.2020 року інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції Харченка Владислава Валерійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. скасувати.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Є. Троян