Справа № 183/2305/20
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/2305/20
№ 2-а/183/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря судового засідання Устименко М.О.

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Мельник Анастасії Олександрівни про оскарження акту індивідуальної дії, -

в с т а н о в и в:

27 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядового поліції Мельник А.О., в якому просив визнати постанову суб`єкта владних повноважень інспектора роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядового поліції Мельник А.О., від 09 квітня 2020 року серія ЕАК № 2362214, про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 3 ст. 122 КУпАП, протиправною та скасувати її у зв`язку з невідповідністю висновків обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та закрити провадження по адміністративній справі.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, 09 квітня 2020 року, інспектором роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції Мельник А.О., безпосередньо на узбіччі 311 км автодороги М06 Київ-Чоп, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 2362214, якою було накладено на нього штраф в розмірі 510 грн. 00 коп..

Виходячи із даних вказаних у Постанові, 09 квітня 2020 року о 11:03 годині на автодорозі М06 Київ-Чоп 311 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI TUCSON д.н. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 117 км/год при цьому перевищував встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті Бабин на 67 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС000550.

Між тим, позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідності є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанову такою, що підлягає скасуванню, зокрема, з тих підстав, що відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в Постанові невірно вказані дані про місце вчинення правопорушення, відповідач, під час складання оскаржуваної постанови, не надала жодного документу про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, Отже, зважаючи на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суб`єкт владних повноважень порушив права позивача, передбачені Конституцією України та законодавством України, не довів належними доказами вину позивача, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року адміністративний позов було залишено без руху.

06 серпня 2020 року позивачем було усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 12 серпня 2020 року відкрите загальне позовне провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, але звернувся до суду з заявою, в якій просить справу слухати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, скористалася своїм правом на подання відзиву, в якому вважає вимоги позивача необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Серед іншого, у відзиві відповідач зазначила, 09 квітня 2020 року, на автодорозі М06 Київ-Чоп 311 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI TUCSON д.н. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 117 км/год, при цьому перевищував встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті Бабин на 67 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20. Відповідач у відзиві наголошує на тому, що зміст оскаржуваної постанови серії ЕАК № 2362214 від 09 квітня 2020 року, винесеної щодо ОСОБА_1 , в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Оскаржувана постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Оглянувши докази та письмові матеріали надані сторонами, суд приходить до наступного висновку.

Постановою серії ЕАК № 2362214 від 09 квітня 2020 року на ОСОБА_1 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП.

Підставою для складення зазначеної постанови став встановлений відповідачем факт, що позивач, 09 квітня 2020 року о 11:03 годині, на автодорозі М06 Київ-Чоп 311 км керував транспортним засобом HYUNDAI TUCSON д.н. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 117 км/год, при цьому перевищував встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті Бабин на 67 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС000550.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В ст. 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч. 2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Судовим розглядом встановлено, що вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruCAM LTI 20/20, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх перевірки.

При цьому, суд вказує на те, що виключення з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 типу засобу вимірювальної техніки вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruCAM LTI 20/20, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 не встановлює неможливість його використовувати.

Так, оскільки, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення (перевищення встановленої швидкості), відповідачем надано фото з засобу TruCам LTI 20/20, та відеозапис, що на DVD диску (а.с. 57), на якому, на думку відповідача, зафіксований автомобіль позивача.

Разом з цим, з інформації, що міститься на цьому відеозаписі вбачається, що швидкість автомобіля зафіксована на відстані 325.1 м, а вимірювання швидкості здійснювалося у денний час, тобто при достатньому сонячному освітленні, у зв`язку з чим, марку автомобіля та державний номерний знак на цьому відеозаписі відображений чітко та дає змогу достовірно встановити цифрові та буквенні знаки, що на ньому зазначені.

Тобто, можливо достовірно ідентифікувати автомобіль, а відтак, даний відеозапис може бути належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 510,00 грн. 00 коп. винесена інспектором у відповідності до норм КУпАП, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 122, 251, 280 КпАП України, ст. 286 КАС України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Мельник Анастасії Олександрівни про оскарження акту індивідуальної дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.