Справа № 820/5707/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року

м. Київ

справа № 820/5707/17

адміністративне провадження № К/9901/2586/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н.В.,

суддів: Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 820/5707/17

за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання незаконними дій, скасування рішення

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року прийняте у складі колегії судів головуючого судді Панова М.М., суддів Волошина Д.А., Горшкової О.О.

та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Чалого І.С., суддів Кононенко З.О., Калиновського В.А.

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить суд:

1.1 визнати незаконними дії ДФС України щодо недопуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів;

1.2 скасувати рішення конкурсної комісії стосовно переможця конкурсу в особі ОСОБА_2 за результатами конкурсу на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, проведеного ДФС України 08 листопада 2017 року на підставі наказу ДФС України від 20 жовтня 2017 року №2535-о "Про оголошення конкурсу";

1.3 визнати дії Державної фіскальної служби України щодо призначення 01 грудня 2017 року на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, ОСОБА_2 незаконним;

1.4 скасувати наказ ДФС України від 01 грудня 2017 року про призначення ОСОБА_2 на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, як незаконним;

1.5 визнати дії ДФС України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, незаконними;

1.6 зобов`язати ДФС України видати наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, з 07 листопада 2017 року.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено порядок проведення конкурсу та не дотримано вимог законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. 01 вересня 2017 року в.о. Голови ДФС України Проданом М.В. затверджено Перелік змін до штатного розпису Головного управління ДФС у Харківській області на 2017 рік, якими серед іншого до штатного розпису Головного управління введені 2 посади заступника начальника Головного управління.

4. 20 жовтня 2017 року в.о. Голови ДФС України Проданом М.В. прийнято рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б», призначення на які та звільнення з яких здійснюється Головою ДФС, у формі наказу Державної фіскальної служби України за №2535-о. Перелік вакантних посад на зайняття яких мав проводитися конкурс визначався додатком 1 до Наказу №2535-о, зокрема за вказаним наказом мав проводитися конкурс і на зайняття посади заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області.

5. Згідно з Додатком 3 до Наказу №2535-о були визначені Умови проведення конкурсу на посаду заступника начальника Головного управління, якими було визначено кінцевий термін прийому документів: до 18 год. 00 хв. 06 листопада 2017 року.

6. 23 жовтня 2017 року оголошення про проведення конкурсу було розміщено на Єдиному порталі вакансій державної служби НАДС. Після чого інформація про проведення конкурсу була розміщена також на офіційному веб-сайті.

7. 06 листопада 2017 року, тобто в останній день строку, визначеного умовами проведення конкурсу, на подання документів, до ДФС України надійшла заява позивача від 05 листопада 2017 року з проханням допустити його до участі в конкурсі на зайняття посади заступника начальника Головного управління.

8. Департаментом кадрової політики та роботи з персоналом ДФС України 07 листопада 2017 року, в межах трьохденного строку, визначеного пунктом 22 Порядку №246, направлено ОСОБА_1 електронною поштою повідомлення про не допуск його до участі у конкурсі у зв`язку з подання ним неповного пакету документів, а саме не надано додатків до дипломів про вищу освіту.

ІІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

9. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

10. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що дії ДФС України щодо недопуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів є законними та такими що вчиненні відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки подані позивачем документи для участі у конкурсі на посаду не відповідають установленим вимогам, а саме до копій дипломів не додано додатки.

10.1. Додатково суди попередніх інстанцій зазначили, що твердження позивача про те, що ДФС неповинна була вимагати від нього додатки до дипломів є безпідставними, оскільки, законодавством яке діяло на момент здобуття вищої освіти позивачем так само, як і законодавство, яке на теперішній час визначає перелік документів про освіту, визначалося, що додаток до диплому є його невід`ємною частиною, а отже є документом про освіту.

10.2. Щодо вимоги позивача про скасування рішення конкурсної комісії стосовно переможця конкурсу в особі ОСОБА_2 за результатами конкурсу на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, проведеного ДФС України 08 листопада 2017 року на підставі наказу ДФС України від 20 жовтня 2017 року №2535-о «Про оголошення конкурсу», судами першої та апеляційної інстанцій зауважено, що ОСОБА_1 оскаржує рішення конкурсної комісії стосовно переможця конкурсу в особі ОСОБА_2 за результатами конкурсу на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, тобто фактично оскаржує правовий акт індивідуальної дії, який породжує права й обов`язки для тих суб`єктів, яким він адресований, або які є учасниками даної конкурсної процедури. В той же час позивача не було допущено до тестування.

10.3. Щодо вимог про скасування наказу ДФС України від 31 листопада 2017 року №2862-0 про призначення ОСОБА_2 на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області суди першої та апеляційної інстанцій зауважили, що ці позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки вказаний наказ ДФС України має персональний характер та є актом індивідуальної дії, оскільки породжує певні правові наслідки, впливає на права і свободи лише особи, якій його адресовано.

10.4. Стосовно вимог позивача про визнання дії ДФС України щодо відмови йому у призначенні на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, незаконними та зобов`язання Державної фіскальної служби України видати наказ про призначення його на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, з 07 листопада 2017 року, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що дії відповідача є правильними, оскільки посада заступника начальника Київської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, яку обіймає ОСОБА_1 та посада заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області не є рівнозначними. Тобто, переведення ОСОБА_1 без обов`язкового проведення конкурсу на зазначену посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області суперечить вимогам чинного законодавства.

ІV. Касаційне оскарження

11. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано 21 січня 2019 року.

12. У касаційній скарзі позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судами обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи та які суди попередніх інстанцій вважають встановленими, невідповідність висновків суду першої та апеляційної інстанцій встановленим обставинам справи. 12.1. Так, заявник касаційної скарги зауважує на тих фактах, що відповідач протиправно вимагав від позивача надання копій додатків до дипломів, оскільки дипломи позивача не є дипломами європейського зразка, а отже на дипломи позивача не розповсюджується дія Закону України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року № 1556-VII.

12.2. Також позивач наголошує на тому, що на його думку, відповідачем порушено приписи частини п`ятої статті 23 Закону України «Про державну службу», оскільки строк подання документів для участі у конкурсі не може становити менше 15 календарних днів з дня оприлюднення інформації про проведення конкурсу. А отже останнім днем подання документів є 07 листопада 2017 року, а не 06 листопада 2017 року.

12.3. Додатково позивач звертає увагу, що судом першої інстанції було проігноровано його заяву від 10 серпня 2018 року про відкладення розгляду справи на один місяць, та не зазначено у рішенні про результати розгляду вказаної заяви, а лише зазначено, що позивач у судове засідання 15 серпня 2017 року не прибув, розгляд справи у зв`язку із неявкою позивача відкладено на 12 вересня 2017 року.

12.4. Також позивач зазначає, що повістку про виклик у судове засідання призначене на 12 вересня 2017 року не отримував та не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

12.5. Додатково заявник касаційної скарги просить врахувати позицію викладену у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 295/5011/15-ц, якою встановлено, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

12.6. Також ОСОБА_1 звертає увагу, що ним було заявлено відвід колегії суддів суду першої інстанції, оскільки ними протиправно розглянуто справу в порядку спрощеного провадження, в той час як ця справа не підлягала розгляду у спрощеному провадженні.

13. За таких обставин позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

14. 28 січня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: судді-доповідача Стрелець Т.Г., суддів Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л. відкрито касаційне провадження. Витребувано справу № 820/5707/17 з Харківського окружного адміністративного суду.

15. 07 лютого 2019 року справа № 820/5707/17 надійшла до Верховного Суду.

16. 28 лютого 2019 року та 04 березня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив відповідача та третьої особи на касаційну скаргу позивача, в якому відповідач та ОСОБА_2 спростовуючи доводи касаційної скарги просить залишити її без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

17. 07 червня 2019 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 07 червня 2019 року № 635/0/78-19 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

18. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову Н.В., суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

19. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

20. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX).

21. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 460-IX касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

22. Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі - в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 460-IX; далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

22.1. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

23. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Процедура проведення конкурсу регулюється Главою 2 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон № 889-VIII) та Порядком проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 246 (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Порядок № 246).

25. Згідно з частинами першою-третьою статті 22 Закону № 889-VIII з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби (далі - конкурс) відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби (далі - Порядок проведення конкурсу), що затверджується Кабінетом Міністрів України.

25.1. Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на зайняття вакантної посади.

25.1.1. Особливості проведення конкурсу державних службовців на посади в органах судової влади визначаються законом.

25.2. Порядок проведення конкурсу визначає:

1) умови проведення конкурсу;

2) вимоги щодо оприлюднення інформації про вакантну посаду державної служби та оголошення про проведення конкурсу;

3) склад, порядок формування та повноваження конкурсної комісії;

4) порядок прийняття та розгляду документів для участі в конкурсі;

5) порядок проведення тестування, співбесіди, інших видів оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби;

6) методи оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад державної служби.

26. Відповідно до частини першої-третьої, п`ятої статті 23 Закону № 889-VIII інформація про вакантну посаду державної служби оприлюднюється на офіційних веб-сайтах державного органу, в якому проводиться конкурс, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, відповідно до цього Закону і Порядку проведення конкурсу.

26.1. Рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії "А" приймає суб`єкт призначення, на вакантні посади державної служби категорій "Б" і "В" - керівник державної служби відповідно до цього Закону.

26.1.1. Суб`єкт призначення або керівник державної служби забезпечує оприлюднення та передачу центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та його умови в електронній формі не пізніше наступного робочого дня з дня підписання відповідного наказу (розпорядження).

26.2. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, здійснює перевірку наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та його умови на відповідність вимогам законодавства з питань державної служби і в разі відсутності зауважень узагальнює подану інформацію та не пізніше наступного робочого дня з дня їх надходження розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

26.2.1. У разі невідповідності наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та його умови вимогам законодавства з питань державної служби центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження наказу (розпорядження) повідомляє про це відповідному суб`єкту призначення або керівнику державної служби для приведення його у відповідність із законодавством.

26.3. Строк подання документів для участі в конкурсі не може становити менше 15 та більше 30 календарних днів з дня оприлюднення інформації про проведення конкурсу. Результати конкурсу оприлюднюються не пізніше 45 календарних днів з дня оприлюднення інформації про проведення такого конкурсу.

27. Частинами першою-третьою статті 25 Закону № 889-VIII визначено, що особа, яка бажає взяти участь у конкурсі, подає в установленому порядку до конкурсної комісії такі документи:

1) копію паспорта громадянина України;

2) письмову заяву про участь у конкурсі із зазначенням основних мотивів щодо зайняття посади державної служби, до якої додається резюме у довільній формі;

3) письмову заяву, в якій повідомляє, що до неї не застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та надає згоду на проходження перевірки та на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до зазначеного Закону;

4) копію (копії) документа (документів) про освіту;

5) посвідчення атестації щодо вільного володіння державною мовою;

6) заповнену особову картку встановленого зразка;

7) у разі проведення закритого конкурсу - інші документи для підтвердження відповідності умовам конкурсу;

8) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

27.1. Забороняється вимагати від особи, яка претендує на зайняття вакантної посади державної служби, документи, не визначені частиною першою цієї статті.

27.2. Особа, яка бажає взяти участь у конкурсі, може додати до заяви про участь у конкурсі інші документи, крім тих, що зазначені у частині першій цієї статті, у тому числі документи про підтвердження досвіду роботи.

28. Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 889-VIII служба управління персоналом державного органу, в якому проводиться конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність встановленим законом вимогам та повідомляє кандидата про результати такої перевірки.

29. Згідно з пунктом 2 частини п`ятою статті 28 Закону № 889-VIII учасник конкурсу, який не пройшов конкурсний відбір, має право оскаржити рішення конкурсної комісії щодо конкурсу на зайняття вакантної посади державної службикатегорій "Б" і "В" - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду.

30. Пунктом 1 Порядку № 246 встановлено, що цей Порядок визначає процедуру проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби (далі - конкурс), метою якого є добір осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки.

31. Пунктом 3 Порядку №246 визначено принципи проведення конкурсу, зокрема серед іншого конкурс проводиться з дотриманням принципів забезпечення рівного доступу, законності, прозорості, ефективного і справедливого процесу відбору.

32. Відповідно до пункту 8 Порядку № 246 особи, які подали необхідні документи для участі у конкурсі, є кандидатами на зайняття посади (далі - кандидати).

33. Згідно з підпунктом 2 пункту 10 Порядку № 246 оголошення про проведення конкурсу на зайняття посад оприлюднюється за категоріями "Б" і "В" - на Єдиному порталі вакансій державної служби НАДС, офіційному веб-сайті НАДС та офіційному веб-сайті державного органу, в якому проводиться конкурс.

34. Відповідно до абзацу першого пункту 11 Порядку № 246 субєкт призначення або керівник державної служби, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, забезпечує надсилання в електронній формі НАДС наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та умов його проведення за формою згідно з додатком 1 не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня підписання відповідного наказу (розпорядження).

35. Абзацом 3 пункту 12 Порядку №246 визначено, що у разі відсутності зауважень до наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу та умов його проведення оголошення про проведення конкурсу оприлюднюється на Єдиному порталі вакансій державної служби НАДС не пізніше наступного робочого дня з дня надходження відповідної інформації або її розміщення на Єдиному порталі вакансій державної служби НАДС. Про таке оприлюднення повідомляється орган, яким було надіслано або розміщено оголошення, після чого інформація про оголошення конкурсу може бути оприлюднена на офіційному веб-сайті відповідного державного органу, інших веб-сайтах та в засобах масової інформації.

36. Приписами пункту 19 Порядку № 246 встановлено, що особа, яка виявила бажання взяти участь у конкурсі, подає (особисто, поштою або через Єдиний портал вакансій державної служби НАДС) Комісії або конкурсній комісії такі документи:

1) копію паспорта громадянина України;

2) письмову заяву про участь у конкурсі із зазначенням основних мотивів для зайняття посади за формою згідно з додатком 2, до якої додається резюме у довільній формі;

3) письмову заяву, в якій повідомляє про те, що до неї не застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та надає згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до зазначеного Закону;

4) копію (копії) документа (документів) про освіту;

5) оригінал посвідчення атестації щодо вільного володіння державною мовою (у разі подання документів для участі у конкурсі через Єдиний портал вакансій державної служби НАДС подається копія такого посвідчення, а оригінал обов`язково пред`являється до проходження тестування);

6) заповнену особову картку встановленого зразка;

7) оригінали інших документів для підтвердження відповідності умовам конкурсу в разі проведення закритого конкурсу;

8) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

36.1. Особа, яка виявила бажання взяти участь у конкурсі, може подавати додаткові документи стосовно досвіду роботи, професійної компетентності і репутації (характеристики, рекомендації, наукові публікації та інші).

37. Відповідно до абзацу 2 пункту 22 Порядку № 246 перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність установленим законом вимогам проводить на зайняття посад категорій "Б" і "В" - служба управління персоналом державного органу, в якому проводиться конкурс.

37.1. Спеціальний структурний підрозділ НАДС або служба управління персоналом державного органу, в якому оголошено конкурс, не пізніше трьох робочих днів з дня надходження документів для участі у конкурсі повідомляє кандидатам:

про результати перевірки документів, поданих особисто або поштою;

про результати попередньої перевірки документів, поданих через Єдиний портал вакансій державної служби НАДС.

37.2. Кандидати, документи яких не відповідають установленим вимогам, не допускаються до тестування та вважаються такими, що не пройшли конкурс, про що їм повідомляє спеціальний структурний підрозділ НАДС або служба управління персоналом державного органу, в якому проводиться конкурс.

37.3. Повідомлення може здійснюватися одним із доступних способів, обраним кандидатом, зокрема у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку.

38. Згідно з частиною п`ятою статті 7 Закону України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року № 1556-VII (у редакції чинній на момент проведення конкурсу) визначалося, що невід`ємною частиною диплома бакалавра, магістра, доктора філософії/доктора мистецтва є додаток до диплома європейського зразка, що містить структуровану інформацію про завершене навчання. У додатку до диплома міститься інформація про результати навчання особи, що складається з інформації про назви дисциплін, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС, а також відомості про національну систему вищої освіти України.

39. Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року №2145-VIII, який набрав чинності з 28 вересня 2017 року, визначено, що після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту.

40. Аналогічні положення містила і стаття 27 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року №1060-ХІІ (який втратив чинність з 28 вересня 2017 року), якою було визначено, що випускнику державного або іншого акредитованого (атестованого) навчального закладу видається відповідний документ про освіту встановленого зразка. Зразки документів про освіту затверджується Кабінетом Міністрів України.

Щодо переведення на посаду.

41. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

42. Приписами статті 41 Закону № 889-VIII державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу:

1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби;

2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

43. Нормами статті 51 Закону № 889-VIII встановлено, що посади державної служби з метою встановлення розмірів посадових окладів поділяються на такі групи оплати праці:

до групи 1 належать посади керівників державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 2 належать посади перших заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 3 належать посади заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 4 належать посади керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 5 належать посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 6 належать посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів, їх заступників і прирівняні до них посади;

до групи 7 належать посади головних спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 8 належать посади провідних спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади;

до групи 9 належать посади спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади.

43.1. Прирівняння посад державної служби проводиться Кабінетом Міністрів України під час затвердження схеми посадових окладів на посадах державної служби за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, погодженим із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

43.2. З метою встановлення розмірів посадових окладів державні органи поділяються за юрисдикцією, яка поширюється:

1) на всю територію України;

2) на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя;

3) на територію одного або кількох районів, міст обласного значення.

У державних органах відповідної юрисдикції забезпечується наявність усіх груп оплати праці, передбачених частиною першою цієї статті.

43.3. Схема посадових окладів на посадах державної служби визначається щороку Кабінетом Міністрів України під час підготовки проекту закону про Державний бюджет України на наступний рік з урахуванням юрисдикції державних органів, а також виходячи з того, що мінімальний розмір посадового окладу групи 1 у державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, становить не більше семи мінімальних розмірів посадового окладу групи 9 у державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, міст обласного значення.

VІ. Позиція Верховного Суду

44. Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

45. Щодо вимоги позивача про визнання незаконними дії ДФС України стосовно недопуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу ГУ ДФС у Харківській області та її територіальних органів.

46. Аналізуючи норми Закону № 889-VIII та Порядку №246 вбачається, що до переліку документів, які подаються особою для участі у конкурсі, віднесено, серед іншого копію (копії) документа (документів) про освіту.

47. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно з Додатком 3 до наказу ДФС України від 20 жовтня 2017 року №2535-о визначено Умови проведення конкурсу на посаду заступника начальника Головного управління, якими встановлено кінцевий термін прийому документів: до 18 год. 00 хв. 06 листопада 2017 року. Також вказаними умовами визначено, що до переліку документів необхідних для подачі для участі в конкурсі зазначено - копія (копії) документа (документів) про освіту.

48. З аналізу приписів Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року №1060-ХІІ (який втратив чинність з 28 вересня 2017 року) та Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року №2145-VIII, який набрав чинності з 28 вересня 2017 року, вбачається, що здобувачі освіти після успішного завершення навчання за освітньою програмою отримують відповідний документ про освіту.

49. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем разом із заявою від 05 листопада 2017 року до ДФС України надано копії дипломів: диплом Національної юридичної академії України ім. Я.Мудрого про отримання вищої освіти №ЛД НОМЕР_1 від 24 червня 1997 року; диплом Харківського Національного університету ім. Каразіна про отримання НОМЕР_2 від 29 січня 2001 року; диплом магістра Національної юридичної академії ім. Я. Мудрого НОМЕР_3 від 01 лютого 2011 року про здобуття кваліфікації юриста без додатків до них.

50. Однією із підстав для оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій слугувала незгода ОСОБА_1 із тим, що відповідач протиправно вимагав від позивача надання копій додатків до дипломів, оскільки дипломи позивача не є дипломами європейського зразка, а отже на дипломи позивача не розповсюджується дія Закону України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року № 1556-VII.

51. Відповідно до Рекомендацій щодо заповнення Додатка до диплома про вищу освіту Міністерства освіти і науки України від 28 квітня 2000 року №1/9-118 додаток до диплома про вищу освіту є документом про освіту, що видається власнику диплома з метою надання додаткової інформації про зміст і обсяг освіти, особливості навчання і форми підсумкового контролю та його академічні і професійні права тощо.

52. Додаток як невід`ємна складова документа про вищу освіту є дійсним лише з дипломом про вищу освіту, серія і номер яких співпадають.

53. Таким чином суди попередніх інстанцій проаналізувавши законодавство яке діяло на момент здобуття позивачем вищої освіти так само, як і законодавство, яке діяло станом на момент оголошення та проведення конкурсу на зайняття вакантної посади дійшли правильного висновку, що додаток до диплому є його невід`ємною частиною, а отже є документом про освіту.

54. В той же час, як уже зазначалося вище позивач разом із заявою від 05 листопада 2017 року до ДФС України надано копії дипломів без додатків до них.

55. Виходячи з положень пункту 22 Порядку №246 перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність установленим кваліфікаційним вимогам, наявність усіх документів, передбачених пунктом 19 цього Порядку, та правильність заповнення документів, передбачених підпунктами 2, 3 та 6 пункту 19 цього Порядку, на зайняття посад категорії «Б» проводить служба управління персоналу державного органу, в якому проводиться конкурс.

56. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що департаментом кадрової політики та роботи з персоналом ДФС 07 листопада 2017 року, в межах трьохденного строку, визначеного пунктом 22 Порядку №246, направлено ОСОБА_1 електронною поштою повідомлення про не допуск його до участі у конкурсі у зв`язку з поданням ним неповного пакету документів, а саме не було надано додатків до диплому.

57. Також судами першої та апеляційної інстанцій правильно було зазначено, що подані позивачем копії додатків до дипломів 07 листопада 2017 року не могли бути враховані, оскільки вони були подані після закінчення встановлених строків на подання документів, а подання їх до Державної фіскальної служби України представником позивача, здійснено не у спосіб, передбачений пунктом 19 Порядку № 246.

58. Крім того, суди попередніх інстанцій дослідивши вказані заяви від 07 листопада 2016 року правильно зауважили, що вони були поданні не на усунення недоліків, а як оскарження дій по проведенню конкурсу.

59. Таким чином, Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що дії ДФС України щодо недопуску ОСОБА_1 до участі у конкурсі на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

60. Доводи касаційної скарги щодо порушення відповідачем приписів частини п`ятої статті 23 Закону № 889-VIII, оскільки строк подання документів для участі у конкурсі не може становити менше 15 календарних днів з дня оприлюднення інформації про проведення конкурсу, висновків судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки наказ ДФС від 20 жовтня 2017 року №2535-о та додатки до нього, яким було визначено строк подання документів для участі в конкурсі, не є предметом оскарження у цій справі.

61. Щодо позовних вимоги позивача про скасування рішення конкурсної комісії стосовно переможця конкурсу в особі ОСОБА_2 за результатами конкурсу на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, проведеного ДФС України 08 листопада 2017 року на підставі наказу ДФС України від 20 жовтня 2017 року №2535-о «Про оголошення конкурсу», Верховний Суд зазначає наступне.

62. З аналізу приписів частини п`ятої статті 28 Закону № 889-VIII вбачається, що право на оскарження рішення конкурсної комісії щодо конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорій "Б" надано учаснику конкурсу, який не пройшов конкурсний відбір.

63. Відповідно до пункту 8 Порядку № 246 особи, які подали необхідні документи для участі у конкурсі, є кандидатами на зайняття посади.

64. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 не допущено до участі у конкурсі у зв`язку з подання ним неповного пакету документів, а саме не надано додатків до дипломів про вищу освіту (повідомлення Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом ДФС від 07 листопада 2017 року).

65. Разом з цим, ОСОБА_1 оскаржує рішення конкурсної комісії стосовно переможця конкурсу в особі ОСОБА_2 за результатами конкурсу на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, тобто фактично оскаржує правовий акт індивідуальної дії, який породжує права й обов`язки для тих суб`єктів, яким він адресований, або які є учасниками даної конкурсної процедури.

66. Таким чином, Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, щодо відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення конкурсної комісії стосовно переможця конкурсу в особі ОСОБА_2 за результатами конкурсу на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, проведеного ДФС України 08 листопада 2017 року на підставі наказу ДФС України від 20 жовтня 2017 року №2535-о «Про оголошення конкурсу».

67. Щодо позовних вимог про скасування наказу ДФС України від 01 грудня 2017 року про призначення ОСОБА_2 на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, Верховний Суд зазначає наступне.

68. Судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області згідно з наказом ДФС України від 31 листопада 2017 року №2862-0.

69. Вказаний наказ ДФС України має персональний характер та є актом індивідуальної дії, оскільки породжує певні правові наслідки, впливає на права і свободи лише особи, якій його адресовано.

70. Таким чином, оскаржити цей наказ може лише особа, щодо якої він прийнятий, а саме ОСОБА_2 .

71. За таких обставин, Верховний Суд також погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог про скасування наказу ДФС України від 01 грудня 2017 року про призначення ОСОБА_2 на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів.

72. Щодо позовних вимог про визнання дії ДФС України щодо відмови позивачу у призначенні на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, незаконними та зобов`язання ДФС України видати наказ про призначення його на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, з 07 листопада 2017 року, Верховний Суд зазначає наступне.

73. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДФС України отримано заяву ОСОБА_1 від 07 листопада 2017 року б/н щодо скасування проведення конкурсу на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області та призначення його на цю посаду в порядку переведення. Станом на момент подання вказаної заяви ОСОБА_1 займав посаду заступника начальника Київської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

74. З аналізу норм частини першої статті 41 Закону № 889-VIII вбачається, що державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби; на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

75. В свою чергу визначення рівнозначної посади міститься в Законі № 889-VIII та відповідно до статті 2 цього Закону означає посаду державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

76. Відповідно до з роз`яснень Національного агентства України з питань державної служби від 25 січня 2017 року № 730/13-17 нижчою посадою є посада державної служби, яка належить до нижчої групи оплати праці без урахування юрисдикції державного органу, а також посада державної служби у державному органі з нижчим рівнем юрисдикції в межах однієї групи оплати праці.

77. Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 «Питання оплати праці працівників державних органів» (зі змінами) затверджено Перелік посад державної служби, що прирівнюється до відповідних груп оплати праці.

78. Судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено, що відповідно до статті 51 Закону № 889-VIII та Переліку посад державної служби, що прирівнюється до відповідних груп оплати праці:

78.1 посада заступника начальника Київської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, яку обіймає ОСОБА_1 , належить до 5 групи оплати праці органу, юрисдикція якого поширюється на територію одного або кількох районів, міст обласного значення.

78.2 посада заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області належить до 5 групи оплати праці органу, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва чи Севастополя, тобто по відношенню до посади ОСОБА_1 вона є вищою.

79. Отже суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що переведення ОСОБА_1 без обов`язкового проведення конкурсу на зазначену посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області суперечить вимогам чинного законодавства.

80. Таким чином, Верховний Суд також погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання дії ДФС України щодо відмови позивачу у призначенні на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, незаконними та зобов`язання ДФС України видати наказ про призначення його на посаду заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області, що організовує правову роботу Головного управління ДФС у Харківській області та її територіальних органів, з 07 листопада 2017 року.

81. Щодо доводів касаційної скарги стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: проігноровано заяву позивача від 10 серпня 2018 року про відкладення розгляду справи на один місяць, та не зазначено у рішенні про результати розгляду вказаної заяви, а лише зазначено, що позивач у судове засідання 15 серпня 2017 року не прибув, розгляд справи у зв`язку із неявкою позивача відкладено на 12 вересня 2017 року та що позивач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи призначене на 12 вересня 2017 року, Верховний Суд зазначає наступне.

82. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем 10 серпня 2018 року до суду першої інстанції подано заяву про відкладення розгляду справи призначеної на 15 серпня 2018 року на один місяць та зазначено про його вимогу розгляду справи виключно за його участі. Як на поважну причину відкладення розгляду справи призначеної на 15 серпня 2018 року позивач посилається на його перебування у стані тимчасової непрацездатності. Додатково зазначивши, що листок непрацездатності видається по закінченню лікування.

83. Відповідно до протоколу судового засідання від 15 серпня 2018 року головуючим суддею поставлено на обговорення питання про розгляд справи за відсутності позивача, який надав своє клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням у стані тимчасової непрацездатності. Протокольною ухвалою було вирішено про неможливість розгляду справи за відсутності позивача та відкладення розгляду справи на 12 вересня 2018 року.

84. Згідно з поштового відправлення із повісткою на 12 вересня 2018 року на ім`я позивача, вказане поштове відправлення не вручено позивачу.

85. Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

86. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року встановлено, що у судове засідання призначене на 15 серпня 2018 року о 14:00 позивач не прибув. Розгляд справи у зв`язку з неявкою позивача було відкладено на 12 вересня 2018 року о 14:00.

86.1. У судове засідання, призначене на 12 вересня 2018 року, позивач не прибув. Суд першої інстанції визнав, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи на підставі частини одинадцятої статті 126 КАС України, підтвердженням чого є поштове відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин.

87. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

88. Керуючись приписами статті 205 КАС України суд першої інстанцій при розгляді справи 12 вересня 2018 року дійшов правильного висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі.

89. Щодо доводів касаційної скарги стосовно врахування правової позиції викладеної Верховним Судом від 25 квітня 2018 року у справі № 295/5011/15-ц Верховний Суд у цій справі зазначає наступне.

90. У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 295/5011/15-ц колегією суддів було проаналізовано та застосовано положення Цивільного процесуального кодексу України у редакції до 15 грудня 2017 року, в той час як у цій справі підлягають застосуванню норми КАС України у редакції після 15 грудня 2017 року. А отже обставини у зазначеній вище постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 295/5011/15-ц та в цій справі не є аналогічними.

91. Доводи касаційної скарги щодо заявленого позивачем відвову колегії суддів суду першої інстанції, оскільки ними протиправно розглянуто справу в порядку спрощеного провадження, в той час як це справа не підлягала розгляду у спрощеному провадженні, висновків судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено частково. Справу №820/5707/17 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

92. Верховний Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

93. Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, Верховний Суд надав відповідь на всі аргументи позивача, наведені в касаційній скарзі, які мають значення для правильного вирішення справи.

94. Частиною першою статті 350 КАС України (у редакції до 08 лютого 2020 року) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

95. Ураховуючи вищенаведене, відповідно до частини першої статті 350 КАС України Верховний Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

VІІ. Судові витрати

96. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.В. Шевцова

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко