Справа № 931/726/20
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Масляна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 рокуЛьвівСправа № 931/726/20 пров. № А/857/15305/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Макарика В.Я., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці Держмитслужби на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 06 листопада 2020 року у справі № 931/726/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Координаційно-моніторингової митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ :

09.09.2030р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Координаційно-моніторингової митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0020/126000/20 від 20.08.2020р. та закриття провадження у справі.

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 06.11.2020р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Координаційно-моніторингова митниця Держмитслужби подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Локачинського районного суду Волинської області від 06.11.2020р. скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

13.01.2021р. на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від представника позивача - адвоката Крючкова В.О. про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебування на слідчих діях в Рівненській області.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на ту обставину що доказів перебування 13.01.2021р. адвоката Крючкова В.О. на слідчих діях суду останній не надав та не зазначив в клопотанні про відкладення справи.

ч.2 ст.313 КАС України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, ч.3 цієї статті передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, а їх участь у судовому засіданні не визнана обов`язковою.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

31.01.2020р. декларантом - директором ТОВ «Новатрейд Україна» Круком С.В. до митного контролю та митного оформлення подано електронну митну декларацію типу ІМ 40ДЕ № UA204020/2020/205016 для здійснення митного оформлення товару «Автомобіль легковий пасажирський: бувший у використанні, марка «ТОYОТА», модель «AVENSIS», номер кузова - НОМЕР_1 , тип кузова - легковий універсал, об`єм двигуна - 2231 см3, тип дизельний, потужність - 110 кВт, загальна кількість місць, включаючи водія - 5, колір сірий, маса в разі повного навантаження - 2140 кг, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення - 2011, модельний рік виготовлення -2011». Одержувачем транспортного засобу є ТОВ «Новатрейд Україна», продавцем товару підприємство - «REM TRADE».

Згідно митної декларації від 13.01.2020р. № UA204020/2020/205016 заявлено наступні відомості про транспортний засіб: легковий автомобіль марки - «ТОYОТА», модель «AVENSIS», номер кузова - НОМЕР_1 , тип кузова - легковий універсал, об`єм двигуна - 2231 см3, тип дизельний, потужність - 110 кВт, загальна кількість місць, включаючи водія - 5, колір сірий, маса в разі повного навантаження - 2140 кг, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення - 2011, модельний рік виготовлення -2011 із застосуванням вікового коефіцієнту (К вік), що дорівнює 8 (заявлений календарний рік виготовлення 2011) зі сплатою митних платежів за загальну суму 76 224,72 грн.

При цьому, у декларації зазначено код товару УКТЗЕД - , згідно якого ставка мита -10%, ПДВ - 20%; акцизний податок - відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів».

За вказаною митною декларацією від 13.01.2020р. № UA204020/2020/205016 здійснено митне оформлення вказаного транспортного засобу.

З метою перевірки правильності визначення року виготовлення зазначеного транспортного засобу Координаційно-моніторинговою митницею Держмитслужби направлено лист від 02.06.2020р. № 7.9-1/20-1/14/421 до офіційного імпортера «ТОYОТА» ПІІ «Тойота України» щодо з`ясування дати виробництва автомобіля марки «ТОYОТА», модель «AVENSIS», номер кузова - НОМЕР_1 .

Так, згідно відповідь від 16.06.2020р. № 29384/1-20, датою виробництва автомобіля «ТОYОТА», модель «AVENSIS», номер кузова - НОМЕР_1 є 2010 рік.

Таким чином, враховуючи, що фактичний календарний рік виготовлення 2010, при здійсненні митного оформлення вказаного транспортного засобу повинен застосуватись віковий коефіцієнт (К вік), що дорівнює 9, який впливає на ставку акцизного податку.

У зв`язку із зміною ставки акцизного податку товару Координаційно-моніторинговою митницею Держмитслужби направлено лист до Поліської митниці Держмитслужби від 24.06.2020р. № 7.9-1/20-1/7/512 щодо перерахунку митних платежів.

На підставі відповіді Поліської митниці Держмитслужби від 25.06.2020р. № 7.13-1/15/7-40/4968 встановлена різниця суми митних платежів у розмірі 5 516,72 грн. (по акцизному податку 4 597,27 грн., по ПДВ 919,45 грн.).

З огляду на вказане, митний орган відносно ОСОБА_1 склав протокол про порушення митних правил № 0020/126000/20 від 16.07.2020р.

20.08.2020р. за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил № 0020/126000/20, в.о. начальника Координаційно-моніторингової Держмитслужби Стояновським О.О. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0020/126000/20 від 20.08.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачено ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми платежів в розмірі 16 550 гривень 16 копійок.

ст.318 Митного кодексу України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

У відповідності до ч.2 ст.544 Митного кодексу України, здійснюючи державну митну справу, органи доходів і зборів серед іншого забезпечують справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України, та іншими актами законодавства України, організація застосування гарантій забезпечення сплати митних платежів, взаємодія з банківськими установами та незалежними фінансовими посередниками, що надають такі гарантії.

Згідно ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію ( ст. 248 Митного кодексу України).

Заявлені під час декларування відомості повинні об`єктивно та в повному обсязі відображати фактичні дані про товари та транспортні засоби. Заявлення недостовірних даних є порушенням митних правил і тягне за собою відповідальність, передбачену Митного кодексу України.

Із змісту ст.266 Митного кодексу України видно, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим кодексом, у випадках визначених цим кодексом та Податковим кодексом України сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу 10 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ст.50 Митного кодексу України передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

ч.2 ст.51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Із змісту ч.2 ст.53 Митного кодексу України видно, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

ч.1 ст.257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

ч.8 ст.264 Митного кодексу України передбачено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ч.1 ст. 293 Митного кодексу України, особою на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов`язок із сплати митних платежів солідарно з декларантом.

ч.4 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Із змісту ст.458 Митного кодексу видно, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Як видно із протоколу про порушення митних правил № 0020/126000/20 від 16.07.2020р., для декларування автомобіля марки «ТОYОТА», модель «AVENSIS», номер кузова - НОМЕР_1 , тип кузова - легковий універсал, об`єм двигуна - 2231 см3, тип дизельний, потужність - 110 кВт, загальна кількість місць, включаючи водія - 5, колір сірий, маса в разі повного навантаження - 2140 кг, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення - 2011, модельний рік виготовлення -2011 декларант надав митному органу наступні документи:

- рахунок-фактуру (інвойс) від 09.01.2020р. № 1785;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 05.05.2019р. № NT/3-2019;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 19.06.2016р. № НОМЕР_2 ;

- довідку від 31.12.2020 року № 02496с/2-5;

- експертну довідку від 31.12.2019р. № 2581/20.

ст.254 Митного кодексу України передбачено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Відповідно ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.8 ст.94 КАС України, іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, колегія суддів не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.74 КАС України).

Як видно із матеріалів справи, в суді першої та апеляційної інстанції позивач не забезпечив, відповідно до ст.254 Митного кодексу України, перекладу документів поданих до митного оформлення українською мовою.

Зокрема, фотокопія карти із номером (а.с.16-17) та документ від 31.01.2020р. № 026234/S.01 (а.с.19-21) не перекладено на українську мову, а тому інформація у них унеможливлює надати правову оцінку поданим документам, а отже такі не можна вважати належними та допустимим доказами у справі.

Аналогічна позиція щодо встановлення дійсних обставин справи у зв`язку з відсутністю перекладу документів викладена в постанові Верховного Суду від 05.05.2018р. № 809/1275/17.

При цьому, колегія суддів вважає зазначити, що в матеріалах справи наявні дві експертні довідки від 31.01.2020р. № 2581/20 видані ПП спеціалістом оцінювачем ОСОБА_2 щодо незалежної оцінки об`єктів у матеріальній формі - оцінки колісних транспортних засобів автомобіля марки «ТОYОТА», модель «AVENSIS», номер кузова - НОМЕР_1 . (а.с.63, 145)

Разом з тим, аналіз вказаних довідок дає підстави дійти висновку, що у них проведено експертну оцінку ідентичного автомобіля та вказано різний рік випуску, а саме 2010 та 2011 рік.

Так, з метою з`ясування дійсних обставин справи митний орган звернувся з листом до спеціаліста-оцінювача ОСОБА_2 з проханням повідомити, чи надавались експертні послуги з визначення календарного року випуску вищевказаного транспортного засобу та підтвердити видачу експертних довідок в кількості 10 штук (копії додані до листа митниці).

Листом від 07.07.2020 № 04/20 спеціаліст-оцінювач ОСОБА_2 надав роз`яснення на підставі яких нормативних документів видавались довідки та вказав, що видавались вони з урахуванням реєстраційних документів (технічного паспорту КТЗ) і додав копії наданих довідок в яких вказано, що календарний рік випуску автомобіля марки «ТОYОТА», модель «AVENSIS», номер кузова - НОМЕР_1 зазначено 2010 рік.

У зв`язку з цим, Координаційно-моніторинговою митницею Держмитслужби до Національної поліції направлено Повідомлення про протиправне діяння, шо містить ознаки кримінального правопорушення (ст. 358 КК України) від 13.07.2020р. № 5/2020.

Тобто, ОСОБА_1 отримав від спеціаліста-оцінювача ОСОБА_2 довідку з календарним роком випуску 2010р., але свідомо подав разом з митною декларацією митному органу довідку, яка не відповідає виданій, з календарним роком випуску 2011, що свідчить про умисні дії позивача з метою незаконного зменшення розміру митних платежів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що в ході проведення контролюючим органом перевірки встановлено суттєві розбіжності в поданих ОСОБА_1 документах для митного оформлення вищевказаного транспортного засобу, що свідчить про те що останній під час ввезення транспортного засобу з метою зменшення розміру митних платежів надав органам доходів і зборів України документи, що містять неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості транспортного засобу та вчинив правопорушення передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки, відповідач Координаційно-моніторингова митниця Держмитслужби як суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законами та Конституцією України.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняту постанову, якою в позові відмовити. Відсутні також правові підстави для стягнення з митного органу судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці Держмитслужби задовольнити.

Рішення Локачинського районного суду Волинської області від 06 листопада 2020 року у справі № 931/726/20 скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Координаційно-моніторингової митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.Я. Макарик

Суддя З.М. Матковська

Постанова в повному обсязі складена 21.01.2021р.