Справа № 613/1229/20
Суддя: Сеник О. С.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/1229/20 Провадження №-2-а/613/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Манохіна А.В.,

свідка - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Богодухівського районного суду Харківської області адміністративну справу № 613/1229/20 за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби України про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 звернувся Богодухівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби України, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, прийнятої судом, просить визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби Пудрика Д.В. № 0764/50000/20 від 08.10.2020, якою його визнано винним у порушенні вимог ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% від різниці митних платежів, що становить 192421 грн., а справу закрити.

В обґрунтування позовних вимог стверджує, що не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, оскільки не є ані особою, яка ввозила автомобіль на територію України, ані власником, ані користувачем транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 . Пояснив, що власником автомобіля є його знайомий ОСОБА_4 , який у 2017 році ввіз на територію України вищезазначений автомобіль, а в травні 2019 року звернувся до позивача з проханням допомогти йому в перетинанні державного кордону України з Російською Федерацією для продовження строку дії митних пільг ще на рік. 22.05.2019 ОСОБА_1 разом зі ОСОБА_4 виїхав з території України через пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка» Харківської митниці до РФ, того ж дня повернувся до України. Кваліфікувавши дії позивача за ст.485 МК України, митний орган розцінив їх як такі, що спрямовані на використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. При цьому, відповідач ані в протоколі про порушення митних правил, ані в оскаржуваній постанові не навів жодного доказу протиправності дій ОСОБА_1 : не конкретизував та не зазначив, в яких саме діях вбачалося використання товару (автомобіля), стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги; не перевірив дату першого ввозу авто «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , а також того, що позивач на цьому автомобілі виїхав з території України та одразу ж в`їхав.

Крім того, зазначив, що справу про порушення митних правил було розглянуто за його відсутності через несвоєчасне повідомлення, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості скористатися правами щодо отримання правової допомоги, прийняття участі в розгляді справи, наданні заперечень тощо.

Відмітив, що вірним зазначенням прізвища позивача згідно з паспортом громадянина Республіки Молдова є « ОСОБА_1 », а оскаржуваною постановою притягнуто до відповідальності іншу особу - ОСОБА_1 , однак, копію постанови направлено саме на адресу позивача.

З огляду на викладене, вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 10.11.2020 по справі № 613/1229/20 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 04.12.2020 по справі № 613/1229/20 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задоволено частково.

Зупинено стягнення на підставі постанови №0764/50000/20 від 08.10.2020, виданої Одеською митницею Держмитслужби про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 192421,65 грн. до набрання законної сили рішенням у даній справі.

В іншій частині вимог заяви - відмовлено.

Ухвалу допущено до негайного виконання.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 17.12.2020 по справі № 613/1229/20 витребувано докази у справі, а саме зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби надати до Богодухівського районного суду Харківської області копії матеріалів справи про порушення митних правил № 0764/50000/20 відносно ОСОБА_1 , зокрема, копії експертного висновку ФОП ОСОБА_11 № 141/20 від 18.09.2020 про вартість транспортного засобу SKODA OCTAVIA реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , листа м/п «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби від 08.10.2020 № 7.10-28.1-02/3033, а також інших документів, на підставі яких була винесена постанова Одеської митниці ДФС від 08.10.2020 № 0764/50000/20; доказів повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил № 0764/50000/20; розрахунку суми штрафу в розмірі 192421,65 грн., накладеного постановою Одеської митниці Держмитслужби від 08.10.2020 № 0764/50000/20.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці Держмитслужби від 08.10.2020 по справі № 0764/50000/20.

Позивач зазначив, що 22.05.2019 разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 на його прохання виїхав за межі України до Російської Федерації на автомобілі останнього SKODA OCTAVIA, і цього ж дня повернувся на територію України. Як пояснив йому ОСОБА_2 , це необхідно було для продовження дії митних пільг ще на рік, оскільки цього року ОСОБА_2 не мав достатньо коштів для того, щоб розмитнити автомобіль у встановленому порядку. У чому саме полягала суть цих дій, ОСОБА_4 не пояснював. При цьому, весь час позивач перебував в автомобілі на пасажирському сидінні, оскільки не мав водійського посвідчення. На митниці він віддав ОСОБА_2 свої документи - паспорт громадянина Молдови та посвідку на постійне проживання в Україні. Позивач безпосередньо з працівниками митниці не спілкувався, з ними вів розмову ОСОБА_4 . Жодних документів на митниці Г. Шіміловіч не підписував, декларацій або інших офіційних документів не заповнював.

Допитаний в судовому засіданні 29.12.2020 свідок ОСОБА_2 пояснив, що знайомий з позивачем, проживає з ним на одній вулиці. Свідок пояснив, що купив у 2017 році автомобіль SKODA OCTAVIA, 1999 року випуску, власником якого є іноземне підприємство, а він ним користується. Оскільки ОСОБА_2 не мав коштів для розмитнення вказаного автомобіля та постановки на облік в Україні у встановленому законом порядку в цьому році, з метою продовження строку дії митних пільг ще на рік, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_1 22.05.2019 перетнув митний кордон України через пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка» в напрямку Російської Федерації, і цього ж дня вони повернулися на територію України. Зазначив, що за кермом автомобіля перебував саме він, ОСОБА_2 . Для перетину митного кордону він надавав працівнику митниці свої документи та документи ОСОБА_1 паспорт та посвідку, працівник митниці вказав їм напрямок руху.

На неодноразове запитання суду, з якою метою він взяв разом із собою саме ОСОБА_1 , свідок відповіді не надав.

Відповідач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. Зазначив, що 22.05.2019 ОСОБА_1 ввіз на митну територію України в режимі тимчасового ввезення, з метою особистого користування, терміном до одного року, автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації - Італія. Пояснив, що в силу ст.380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у ст.319 МК України. Зазначив, що ОСОБА_1 , маючи статус громадянина-резидента, при ввезенні на митну територію України транспортного засобу SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN- НОМЕР_3 , країна реєстрації - Італія, заявив митному органу, що він є громадянином Молдови та нерезидентом. Однак, згідно з посвідкою на постійне проживання в Україні від 27.07.2018 ОСОБА_1 має постійне місце проживання на території України в м. Богодухові, а відтак, згідно з п. 50 «в» ст. 4 МК України, є резидентом. Враховуючи викладене, стверджує, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, тобто, у діях позивача наявні ознаки митного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на наведену норму, беручи до уваги, що відповідач по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому виклав свою правову позицію по справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.07.2020 інспектором митного поста «Аккерман» Одеської митниці Держмитслужби було складено протокол про порушення митних правил № 0764/50000/20 відносно громадянина Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_4 від 27.07.2018, місце проживання - АДРЕСА_1 .

Як зазначено у протоколі, 26.07.2020 о 10 год. 02 хв. в зону митного контролю відділу митного оформлення № 1 (міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Старкозаче-Тудора») митного поста «Аккерман» Одеської митниці Держмитслужби, напрямком з України до Молдови, смугою руху «Автобусна смуга» в`їхав рейсовий автобус маршрутом Авангард-Кишинів. У даному автобусі пасажиром прямував громадянин Молдови ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_5 . За результатами спрацювання програмного модуля «Автоматизованої системи аналізу управління ризиками» (АСАУР) та згідно з інформацією ЄАІС Держмитслужби встановлено, що громадянин Молдови ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , посвідка на постійне проживання в Україні від 27.07.2018 № НОМЕР_4 , 22.05.2019 о 19 год. 06 хв. ввіз на митну територію України автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації - Італія, через пункт пропуску Митний пост «Щербаківка» Харків, пункт пропуску «Гоптовка-Нехотєєвка» Одеської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор», в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування. З посиланням на п.57, п.60 ст.4, ст.ст. 30, 292, 380 МК України вказано, що використання транспортного засобу іншою особою, ніж тією, якою відповідний транспортний засіб ввезено, являє собою використання товарів, стосовно яких було надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку, ОСОБА_1 не надав. Також була проведена перевірка згідно з розділом «Автотранспортні засоби» бази даних ЄАІС Держмитслужби, відповідно до якої в базі даних відсутня інформація про оформлення транспортного засобу SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації - Італія в будь-якому іншому митному режимі чи оформлення на нього будь-яких митних документів.

Таким чином, як вказано у протоколі, громадянин Молдови ОСОБА_1 , використовуючи автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації - Італія, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Сума несплачених митних платежів, які підлягали б сплаті при ввезенні зазначеного транспортного засобу станом на 22.05.2019, попередньо складає 77971,69 грн. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України (а.с.48-49).

У вказаному вище протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 30 вересня 2020 року об 11:00 год.

Копію протоколу було вручено позивачеві 26.07.2020, про що свідчить його власний підпис у протоколі (зворотній бік а.с.50).

08.10.2020 в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0764/50000/20, якою громадянина Молдови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 192421 грн. 65 коп. (а.с.43-45).

Копія вказаної постанови була направлена на адресу ОСОБА_1 21.10.2020 разом із супровідним листом від 12.10.2020 та отримана на позивачем 27.10.2020 (а.с.47).

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначені Митним кодексом України (далі по тексту - МК України).

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

При цьому, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст.485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 759/360/17, у постанові від 14.05.2019 у справі №334/1738/16-а, які в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування судом при вирішенні спірних відносин.

Судом встановлено, що Одеською митницею ДФС винесено оскаржувану постанову від 08.10.2020 у справі про порушення митних правил №0764/50000/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 192421,65 грн.

Виходячи зі змісту постанови, підставою для висновку про визнання ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбаченому ст.485 МК України, є те, що ОСОБА_1 , маючи статус громадянина-резидента, при тимчасовому ввезенні на митну територію автомобіля іноземної реєстрації заявив митному органу, що він є громадянином Молдови та не є резидентом України (є нерезидентом), чим вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, та скоїв порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України.

Згідно з ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами (ч.2 ст.380 МК України).

У свою чергу, за приписами ч.4 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

З системного аналізу наведених норм випливає, що необхідність письмового декларування транспортних засобів особистого користування при ввезенні їх строком до 1 року на митну територію України залежить від того, чи має така особа статус резидента.

Відповідно до пп. «в» п. 50 ст. 4 МК України резидентами є, зокрема, фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Положеннями пп. «в» п. 33 ст. 4 МК України визначено, що нерезидентами є фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Тобто, основоположним критерієм визначення особи як резидента чи нерезидента в розумінні МК України є її постійне місце проживання.

За визначенням п.45 ч.1 ст. 4 МК України постійне місце проживання - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який немає постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом).

Як вбачається з наданої позивачем копії папорту громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_6 , виданого 18.08.2020, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) є громадянином Республіки Молдова.

За змістом оскаржуваної постанови, під час ввезення спірного автомобіля ОСОБА_1 було пред`явлено паспорт громадянина Молдови номер НОМЕР_5 .

Разом з тим, згідно з посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_4 , виданою 27.07.2018, з 06.01.2015 постійне місце місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.50).

Отже, позивач у розумінні пп. «в» п. 50 ст. 4 МК України є резидентом.

Однак, як встановлено у судовому засіданні з пояснень позивача та показань свідка, ОСОБА_1 при ввезенні 22.05.2019 автомобіля на митну територію України пред`явив не лише паспорт, а й посвідку на постійне проживання в Україні із зазначеною у ній зареєстрованою адресою місця проживання на території України, тобто, не приховував від митних органів того факту, що він є резидентом.

Доказів протилежного, а саме того, що позивач усно або письмово стверджував про те, що він не є резидентом України, зокрема, шляхом заповнення або підписання певних документів, відповідачем не надано, у протоколі про порушення митних правил посилання на такі докази відсутні.

В судовому засіданні було встановлено, що паспорту громадянина України ОСОБА_1 не має і не мав, наразі розпочав процедуру отримання громадянства України.

Будь-яких документів, у яких би позивач зазначав, що є нерезидентом, ОСОБА_1 при ввезенні автомобіля 22.05.2019 не подавалось.

У свою чергу, працівники митних органів, маючи докази належності ОСОБА_1 до категорії резидентів, здійснили пропуск транспортного засобу, не вимагаючи ані письмового декларування, ані внесення гарантій сплати митних платежів, що підтверджується також поясненнями свідка, наданими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня обов`язкова ознака митного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України - умисел на уникнення сплати митних платежів.

Положеннями ч.1 ст. 494 МК України визначено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами п.4 ч.2 ст.494 МК України протокол про порушення митних правил повинен містити, зокрема, дані про місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил.

Як встановлено статтею 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил.

В силу статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст.494, 495 МК України основою для відкриття справи про порушення митних правил та основним доказом при розгляді цієї справи є протокол про порушення митних правил.

Суд вважає за необхідне вказати, що протокол про порушення митних правил від 26.07.2020 № 0764/50000/20 та оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил фактично містять різні фактичні підстави для притягнення позивача до відповідальності за ст.485 МК України.

Так, за змістом оскаржуваної постанови єдиним порушенням, яке вбачає відповідач у діях ОСОБА_1 , та з яким пов`язує настання відповідальності за ст.485 МК України, є те, що останній, фактично будучи резидентом, ввівши в оману працівників митниці, здійснив ввезення транспортного засобу на умовах, встановлених для нерезидентів, що на думку відповідача, становить невиконання умов режиму тимчасового ввезення (ч.ч.1, 2 ст.380 МК України).

Однак, як зазначалось вище, таке твердження відповідача є недоведеним.

У протоколі ж про порушення митних правил № 0764/50000/20 відповідач посилається на ч.4 ст.380 МК України, яка регламентує умови тимчасового ввезення для резидентів, при цьому, зазначає, що використання транспортного засобу іншою особою, ніж та, якою такий транспортний засіб ввезено, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Таким чином, за змістом протоколу, відповідач при його складенні не вказував на належність ОСОБА_1 до резидентів та необхідність сплати у зв`язку з цим митних платежів, а вважав підставою для висновку про порушення ст.485 МК України з боку позивача порушення режиму тимчасового ввезення - використання транспортного засобу іншою особою, ніж та, яка ввезла автомобіль.

Статтею 103 МК України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Разом з тим, жодних конкретних дій позивача, які б свідчили про порушення з його боку умов митного режиму «тимчасове ввезення», в тому числі, порушення умов особистого використання транспортного засобу, відповідачем ані в протоколі, ані в оскаржуваній постанові не наведено.

При складенні протоколу та розгляді справи про порушення митних правил відповідачем не встановлено факту передачі ОСОБА_1 автомобіля іншій особі, будь-які посилання на таку особу в протоколі та постанові відсутні.

З огляду на викладене, факт порушення позивачем режиму тимчасового ввезення - передачі права керування іншій особі - не доведений відповідачем належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Враховуючи викладене, нечітке формулювання у протоколі про порушення митних правил фабули правопорушення, яке ставиться у вину позивачеві, свідчить про невстановлення відповідачем всіх обставин правопорушення та порушує право позивача на захист, що в подальшому було підтверджено змістом оскаржуваної постанови, якою притягнуто позивача до відповідальності з інших підстав, ніж зазначено у протоколі.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 по справі № 633/179/16-а та від 18.12.2019 по справі № 295/16296/16-а, суб`єктом відповідальності за протиправне використання товару (транспортного засобу особистого користування) є особа, яка здійснює таке використання.

Судом встановлено, що фактичним користувачем автомобіля «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , що підтвердив останній в судовому засіданні.

Однак, протокол про порушення митних правил складено відносно ОСОБА_1 .

Між тим, фактично ОСОБА_1 не міг ввезти транспортний засіб на територію України, та не міг ним користуватися, оскільки, як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Згідно з поясненнями позивача, наданими у судовому засіданні, останній не отримував посвідчення водія і на території країни громадянства - Молдови.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає на території України принаймні з 2008 року, про що свідчить факт реєстрації його як платника податків в Україні у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків 25.09.2008 (останні 12 років), та беручи до уваги вік, з якого може бути надано право керування транспортним засобом - автомобілем та видано посвідчення водія категорії «В» - 18 років, суд вважає пояснення позивача про відсутність посвідчення водія міжнародного зразка такими, що заслуговують на увагу і не спростовані жодними доказами.

З огляду на викладене вище, суд вважає помилковим висновок відповідача про порушення позивачем режиму тимчасового ввезення транспортного засобу, і таким чином, вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Крім того, суд зауважує, що протокол про порушення митних правил від 26.07.2020 № 0764/50000/20 складено відносно ОСОБА_1 (прізвище зазначено як у посвідці на постійне проживання серії НОМЕР_4 ), а постановою про порушення митних правил від 08.10.2020 № 0764/50000/20 притягнуто до адміністративної відповідальності іншу особу - ОСОБА_1 .

Також, слід відмітити, що відповідачем ані самостійно, ані на вимогу суду, викладену в ухвалі від 17.12.2020, не надано доказів своєчасного та належного сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Так, відповідно до протоколу про порушення митних правил від 26.07.2020, з яким було ознайомлено ОСОБА_1 під підпис, розгляд справи було призначено на 30.09.2020.

Однак, фактично розгляд справи відбувся 08.10.2020, про що свідчить як дата винесення оскаржуваної постанови, так і зміст листа Одеської митниці Держмитслужби від 09.09.2020 № 7/10-20-05/2881.

При цьому, доказів вручення ОСОБА_1 цього листа з повідомленням про розгляд справи 08.10.2020 відповідачем не надано ані до відзиву на позов, ані на ухвалу суду про витребування доказів від 17.12.2020.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у спірних відносинах правомірності своєї постанови у справі про порушення митних правил від 08.10.2020 належним чином не довів.

Оскаржувана постанова винесена відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для її прийняття, а відтак, прийнята з порушенням вимог ч.2 ст.2 КАС України, є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 531 МК України визначено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, а тому постанова Одеської митниці Держмиттслужби від 08.10.2020 по справі № 0764/50000/20 підлягає скасуванню, а провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 - закриттю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладену норму, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., понесені у зв`язку з поданням позову, та в розмірі 630,61 грн., понесені у зв`язку з поданням заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 242-246, 250, 268, 272, 286, 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил №0764/50000/20 від 08 жовтня 2020 року.

Закрити справу про порушення митних правил №0764/50000/20, розпочату 26 липня 2020 року за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 485 Митного кодексу України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн.. 41 коп., в тому числі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. - за подання позову та 630 (шістсот тридцять) грн.. 61 коп. - за подання заяви про забезпечення позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач : громадянин Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач : Одеська митниця Держмитслужби України, адреса: м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21-а, код в .

Повний текст рішення складено та проголошено 21.01.2021.

Суддя О.С. Сеник