Справа № 120/6931/20-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2021-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 січня 2021 р. Справа № 120/6931/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання чинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання чинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що досягнувши 55 річного віку звернувся до управління із заявою про призначення пенсії відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування", із посиланням, що має стаж роботи трактористом-машиністом загалом 30 років 9 місяців. З яких 15 років 3 місяці та 5 днів на території республіки Молдова, що підтверджено записами у трудовій книжці та довідкою № 1196 виданою Республікою Молдова та стаж 15 років 6 місяців на території України, що в свою чергу підтверджується довідкою виданою ПП "Золотий колос". Однак за результатами розгляду заяви позивача, управлінням прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, з тих підстав, що довідка № 1196 видана не підприємством, установою чи організацією, які виступають правонаступником господарства, а органами місцевого самоврядування.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, яким він заперечує щодо заявлених позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. Свої дії при прийнятті оскаржуваного рішення обґрунтовує тим, що до пільгового стажу роботи управлінням не було зараховано періоду роботи згідно уточнюючої довідки про пільговий стаж роботи № 1196, згідно якої позивач працював в радгоспі-заводі "Ломакін" трактористом-машиністом. Оскільки, дана довідка видана Примаром комуни Раскаіци, що прирівнюється до органів місцевого самоврядування. Тому взяти до уваги таку довідку в управління не має законних підстав. Таким чином, згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж заявника становить 32 роки 8 місяців 4 дні. Пільговий стаж трактористом-машиністом 15 років 3 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 24.09.2020 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у вінницькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах у зв`язку із досягненням 56 річного віку, відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду заяви, відповідачем прийнято рішення 97 від 02.10.2020 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, пенсійним органом зазначено, що заявником надано уточнюючу довідку про пільговий характер роботи № 64 від 31.08.2020 року виданої ПП "Золотий Колос", згідно якої він у період з 14.05.2002 року по 31.12.2009 року з 01.09.2010 року по 01.11.2010 року з 11.05.2011 року 07.11.2012 року з 22.04.2013 року по 28.11.2016 року з 27.04.2017 року по 20.11.2017 року з 17.04.2018 року по 08.12.2018 року та з 11.04.2019 року по теперішній час працює в ПП "Золотий Колос" трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду. Дані відомості про трудову діяльність підтверджуються актом зустрічної перевірки.

Враховуючи зазначене до пільгового стажу було зараховано 15 років 3 дні.

Також заявником надано уточнюючу довідку про пільговий характер роботи № 1196 видану Примаром комуни Раскаіци від 11.11.2019 року, згідно якої він в період з 07.07.1981 року по 08.10.1982 року з 03.05.1985 року по 04.03.1992 року з 05.03.1992 року по 04.01.1994 року з 01.04.1994 року по 01.01.1996 року з 01.01.1996 року по 03.05.1999 року працював в радгоспі-заводі "Ломакін" (колгоспі "Раскаіци") трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду. Додатково наданий витяг з трудової книжки колгоспника.

Враховуючи, що надана довідка № 1196 видана не підприємством, установою, організацією, які виступають правонаступниками господарства, а органами місцевого самоврядування, без обґрунтування причин зберігання первинних документів. Тому для врахування при обчисленні пільгового стажу із зазначених відомостей, що містяться у зазначеній довідці про трудову діяльність законні підстави відсутні.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, як трактористу-машиністу протиправними, а своє право на отримання пенсії належної пенсії порушеним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Щодо суті позовних вимог.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення складається із законів України та з міжнародних договорів щодо пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно ч. 4 ст. 24 цього Закону періоди загального трудового стажу та інші періоди трудової діяльності зараховуються до страхового стажу відповідно і на умовах, визначених законодавством.

Відповідно до багатосторонньої міжурядової Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, підписаної 13.03.1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної Угоди і членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Усі витрати, пов`язані із здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не провадяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Дана Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлено чи буде встановлено законодавством держав - учасниць Угоди (крім пенсій, охоплених спеціальними системами пенсійного забезпечення).

Згідно зі ст. 6 вказаної Угоди пенсія громадянам держав - учасниць Угоди призначається за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди.

Обчислення розміру пенсії за даною Угодою провадиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав - учасниць Співдружності незалежних держав і держав, які входили до складу колишнього СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Враховуючи, що трудовий стаж позивача набутий на території Республіки Молдова, тому при визначенні права на пенсійне забезпечення суд відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застосовує міжнародні договори з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана верховною радою.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 зазначеного Закону).

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться у системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу у порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається пенсія за віком на пільгових умовах чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку № 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку № 22-1).

Згідно з п. 1 Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 7 від 20.01.1992 року "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства", до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах, або інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Єдина назва професії "тракторист-машиніст" запроваджена у 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

З наведеного слідує, що головними умовами для призначення пенсій за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду по справі №515/1967/16-а від 06.03.2019 року.

Згідно із ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-XII) та частини 1 статті 48 КЗпП України, основним документом, що підтверджує стаж роботи - є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637), у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу наведених положень, суд дійшов висновку, що надання особою до Пенсійного органу уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії за віком потрібно лише у тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви позивачем разом із заявою про призначення пенсії на адресу відповідача було надано трудову книжку НОМЕР_1 , довідку видану міською радою Примарія комуни Раскаіци Республіки Молдова від 11.11.2019 року за № 1196, що позивач працював в радгоспі-завод "Ломакін", радгоспі "Раскаіци" колгоспі "Раскаіци" А.О. "Раскаіци"; довідку № 1038 від 16.10.2019 року видану Примарієм комуни Раскаіци Республіки Молдова про створення та діяльність ТОВ "Раскаіци Агро"; довідку № 1039 від 16.10.2019 року видану міською радою Примарієм комуни Раскаіци Республіки Молдова про те, що документи про нарахування та виплату заробітної плати з травня 1948 року по квітень 1999 року зберігаються в Примарії комуни Раскаіци на підставі Закону "Про архіви"; довідка від 31.08.2020 року № 64, що позивач з 2002 року по час видачі довідки працює машиністом-трактористом в ПП "Золотий Колос"; довідку від 21.10.2019 року № 247 видану територіальним військовим центром в м. Каушани Міністерства оброни Республіки Молдова, що позивач проходив військову службу з 17.10.1982 року по 28.10.1984 року; диплом № НОМЕР_2 виданий 30.04.1985 року про здобуття освіти тракториста-машиніста.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 27.08.1982 року, ОСОБА_1 працював на посаді тракториста в Республіці Молдова, у період часу з 07.07.1981 року по 08.10.1982 року - прийнятий на роботу до радгоспу-заводу "ім. Ломакіна" на посаду тракториста третього класу; з 17.10.1982 року по 02.11.1984 року служба в рядах Радянської армії; з 03.05.1985 року по 04.03.1992 року прийнятий на роботу до радгоспу-заводу "Раскаіци" на посаду тракториста; з 05.03.1992 року по 04.01.1994 року прийнятий на роботу до радгоспу-заводу "ім. Ломакіна" на посаду тракториста; з 04.01.1994 року по 01.01.1996 року переведений в колгосп "Раскаіци" в якості тракториста; з 01.01.1996 року по 03.05.1999 року у зв`язку із перетворенням колгоспу "Раскаіци" в АТ "Раскаіци" переведений до АТ "Раскаіци" в якості тракториста.

Відповідно до довідки № 1196 від 11.11.2019 року виданої міською радою Примарія комуни Раскаіци Республіка Молдова значиться, що ОСОБА_1 дійсно працював в радгоспі-завод "Ломакін" радгосп "Раскаіци" колгосп "Раскаіци" ОСОБА_2 з 07.07.1981 року по 08.10.1982 року з 05.03.1992 року по 04.01.1994 року з 03.05.1985 року по 04.03.1992 року з 04.01.1994 року по 01.01.1996 року з 01.01.1996 року по 03.05.1999 року на посаді тракториста-машиніста та був безперервно зайнятий у виробництві с/г продукції на продовження повного польового періоду в полеведенні. Окремо зазначено, що вказані періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Довідка видана на підставі книги обліку роботи для пред`явлення до Пенсійного фонду за період з 1981 року по 1999 рік.

Згідно довідки виданої ПП "Золотий Колос" № 64 від 31.08.2020 року де зазначено, що ОСОБА_1 починаючи з 14.05.2002 року по 31.12.2009 року з 01.09.2010 року по 01.11.2010 року з 11.05.2011 року по 07.11.2012 року 22.04.2013 року по 28.11.2016 року з 27.04.2017 року по 20.11.2017 року з 17.04.2018 року по 08.12.2018 року з 11.04.2019 по дату видачі довідки працює на посаді тракториста-машиніста і безпосередньо зайнятий у виробництві с/г продукції протягом повного польового періоду в рослинництві.

Отже, у періоди з 07.07.1981 року по 08.10.1982 року з 05.03.1992 року по 04.01.1994 року з 03.05.1985 року по 04.03.1992 року з 04.01.1994 року по 01.01.1996 року з 01.01.1996 року по 03.05.1999 року позивач працював на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції. Періоди роботи позивача трактористом-машиністом зазначені у наданих архівних довідках узгоджуються із записами у трудовій книжці позивача.

Щодо посилань відповідача на невідповідність первинних документів підтверджуючих право ОСОБА_1 на отримання пільгової пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, частиною 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року також передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, суд зазначає, що при виникненні у Пенсійного орану сумнівів щодо права позивача на отримання пільгової пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Тобто, перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача, є неприйнятним.

Однак, пенсійним органом відмовлено позивачеві у призначенні пенсії, зокрема, у зв`язку з тим, що надані ним додаткові до трудової книжки довідки із зазначеними в них відомостями про пільговий характер роботи видані Примаром комуни Раскаіц Республіки Молдова, що прирівняно до органів місцевого самоврядування та без обґрунтування причини зберігання первинних документів там.

Суд наголошує, що неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей, не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах по справам №439/1148/17 від 22.05.2018 року, №235/2873/17 від 03.10.2018 року, №681/813/17 від 27.02.2018 року, №683/977/17 від 22.05.2018 року та №709/1360/17 від 10.07.2018 року.

Крім того, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у довідці про підтвердження наявного пільгового трудового стажу. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, за своєчасність та якість проведення атестації робочих місць, яка покладається на керівника підприємства, організації, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи на посаді тракториста з 07.07.1981 року по 08.10.1982 року з 05.03.1992 року по 04.01.1994 року з 03.05.1985 року по 04.03.1992 року з 04.01.1994 року по 01.01.1996 року з 01.01.1996 року по 03.05.1999 року.

Отже, у зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про протиправність дій Пенсійного органу щодо не зарахування до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пільгової пенсії, певних періодів роботи на посаді тракториста-машиніста, суд вбачає наявними підстави і для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 797 від 02.10.2020 року про відмову у призначенні пенсії.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про роботу у спірні періоди та є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення, для належного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи на посаді тракториста з 07.07.1981 року по 08.10.1982 року з 05.03.1992 року по 04.01.1994 року з 03.05.1985 року по 04.03.1992 року з 04.01.1994 року по 01.01.1996 року з 01.01.1996 року по 03.05.1999 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24.09.20209 року, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію у питаннях призначення пенсії.

Що в свою чергу свідчить про дискреційні повноваження, які є сукупністю прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для забезпечення права позивача на отримання належної пенсії, тому слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії днем його звернення із заявою (24.09.2020 року) про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, з урахування висновків суду.

Окремо суд вважає за належне зазначити, щодо періоду проходження позивачем військової служби і його зарахування до пільгового трудового стажу.

Судом встановлено, що в період з 17.10.1982 року по 28.10.1984 року позивач проходив строкову військову службу в рядах Радянської армії, що підтверджується копіями трудової книжки колгоспника та наданою довідкою № 247/ від 21.10.2019 року видану Міністерством оборони Республіки Молдова.

Абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічні положення викладені в частині 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, згідно якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином строк проходження строкової служби слід зараховувати до загального страхового стажу.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У свою чергу, головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не доведено правомірності його дій та рішень щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 та не надано достатньо доказів на спростування тверджень позивача та наданих доказів (копії трудової книжки та архівних довідок).

Таким чином суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_3 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання чинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 97 від 02.10.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області підтвердити стаж шляхом його зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме: періоди роботи ОСОБА_1 , трактористом-машиністом в Республіці Молдова згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , починаючи з 07.07.1981 по 08.10.1982, з 05.03.1992 по 04.01.1994, з 03.05.1985 по 04.03.1992, з 04.01.1994 по 01.01.1996, з 01.01.1996 по 03.05.1999 років включно.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.09.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в сумі 560, 53 грн. за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович