Справа № 220/1993/20
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/1993/20
Номер провадження № 2-а/220/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якниної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капрала поліції Лінніка Владислава Володимировича, Головного управління національної поліції в Донецькій області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2020 р. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив скасувати три постанови поліцейського СРПП Торецького ВП капрала поліції Лінніка В.В., якими його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, серії БАА № 169931 від 27.11.2020 року, серії БАА № 169932 від 27.11.2020 року та серії БАА № 169933 від 27.11.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою поліцейського СРПП Торецького ВП капрала поліції Лінніка В.В. серії БАА № 169931 від 27.11.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 27.11.2020 року о 07 год. 08 хв. в В.Новосілка по вул. Октябрська,7а, він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.п. 2.1.а ПДР України. Крім того, постановою поліцейського СРПП Торецького ВП капрала поліції Лінніка В.В. серії БАА № 169932 від 27.11.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 27.11.2020 року о 07 год. 08 хв. в В.Новосілка по вул. Октябрська,7а, він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 2.1.6 ПДР України. Крім того, постановою поліцейського СРПП Торецького ВП капрала поліції Лінніка В.В. серії БАА № 169933 від 27.11.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 27.11.2020 року о 07 год. 08 хв. в В.Новосілка по вул. Октябрська,7а, він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав при поліса обов`язкового страхування наземних ТЗ, чим порушив вимоги п.п. 2.1.г ПДР України.

Вважає, що вищевказані постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєнні порушення ПДР, є незаконними. Так, в постановах зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення та розгляду справи як В.Новосілка, вул. Октябрська, 7-а, хоча порушення та розгляд справи відбувався за адресою: вул. Центральна, смт. Велика Новосілка Великоновосілківського pайону Донецької області. А отже, поліцейським СРПП Торецького ВП капралом поліції Лінніком В.В. порушені вимоги ст. 283 КУпАП в частині значення вірного місця скоєння та місця розгляду адміністративного правопорушення. Також посилається на те, що відповідачем грубо порушені вимоги ст. 38 КУпАП, оскільки вищевказані адміністративні правопорушення скоєні в один час і в одному місці, і розгляд справ віднесено до компетенції одного органу (посадової особи), а тому стягнення повинно було бути накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто поліцейський мав скласти відносно нього одну постанову, а не три, як це було зроблено. Також під час зупинки транспортного засобу, яким він керував, йому не було повідомлено про причину зупинки, та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було надано змоги користуватись правовою допомогою, на якій він наполягав. Враховуючи викладене, просить скасувати зазначені постанови як незаконні.

Ухвалою суду від 10.12.2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.12.2020 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви, в зв`язку з чим ухвалою суду від 23.12.2020 року провадження у справі відкрито, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

15.01.2021 року до суду від відповідача Головного управління національної поліції в Донецькій області надійшов відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Так, оскаржувану постанову винесено 27.11.2020 р., а уточнений позов, як свідчить дата, зазначена у ньому, поданий 18.12.2020 р., тобто через 22 дні після винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Тобто, ОСОБА_1 повинен був подати позов до суду не пізніше 07.12.2020 р. Ухвалою суду першої інстанції від 10.12.2020 р. позовну заяву залишено без руху, у той же час відповідачу невідома дата надіслання до суду позову у першій редакції. Тому, на думку відповідача, позивачем пропущено строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. З позову не вбачається клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду та не надано доказів поважності причин пропущення строку. Отже, вважає, що позов ОСОБА_1 повинен бути залишений без розгляду у зв`язку з пропуском строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, вважає посилання позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Пунктом 2.1 ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Г вардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); г') чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). При витребуванні поліцейським Лінніком В.В. позивач не надав поліцейському посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив чинні Правила дорожнього руху України, а тому відносно ОСОБА_1 було складено 3 постанови про накладення адміністративного стягнення. Також вважає помилковими посилання позивача на норми ст. 258 КУпАП, оскільки при порушенні статті 126 КУпАП протокол не виноситься, а замість нього на місці скоєння правопорушення складається постанова, що визначено пунктом 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Так, цим пунктом визначено, що Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст. 126 КУпАП. Стосовно посилань ОСОБА_1 , що у постановах було зазначено місце складання постанов: АДРЕСА_1 , пояснюється тим, що працівник поліції Ліннік В.В. був залучений до оперативного відпрацювання території Великоновосілківського відділення поліції, а відтак, орієнтувався на назви табличок, що містяться на будинках і не був знайомий із розпорядчими актами органів місцевого самоврядування, якими перейменовані вулиці. Так, рішенням Великоновосілківської селищної ради від 30.12.2015 року №7/7-45 «Про перейменування вулиць, провулків Великоновосілківської селищної ради» вулиця Октябрьська перейменована на вулицю Центральну. Оскільки даний розпорядчий акт не є обов`язковим для знання працівниками поліції з інших територіальних підрозділів ГУЕП в Донецькій області, тому поліцейському Лінніку В.В. не було відомо про це. Помилка у зазначенні іншої назви вулиці не є підставою для визнання цієї постанови нечинною та незаконною, оскільки вона складена відповідно до норм КУпАп та Інструкції № 1395. Відповідачем 2 було правильно оцінені всі обставини справи, винесено 3 законних постанови, які заповнені відповідно до ст. 283 КУпАП та Інструкції №1395. Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Також зазначив, що позивачем не оплачено судовий збір, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

Сторони в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав.

Відповідач - поліцейський СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капрала поліції Ліннік В.В.жодних заяв, заперечень за позовом не надав. Правом на відзив не скористався.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, враховуючи їх належне повідомлення про час та місце розгляду справи, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою поліцейського СРПП Торецького ВП капрала поліції Лінніка В.В. серії БАА № 169931 від 27.11.2020 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 27.11.2020 року о 07 год. 08 хв. в В.Новосілка по вул. Октябрська,7а, він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.п. 2.1.а ПДР України.

Крім того, постановою поліцейського СРПП Торецького ВП капрала поліції Лінніка В.В. серії БАА № 169932 від 27.11.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 27.11.2020 року о 07 год. 08 хв. в В.Новосілка по вул. Октябрська,7а, він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 2.1.6 ПДР України.

Крім того, постановою поліцейського СРПП Торецького ВП капрала поліції Лінніка В.В. серії БАА № 169933 від 27.11.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 27.11.2020 року о 07 год. 08 хв. в В.Новосілка по вул. Октябрська,7а, він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав при поліса обов`язкового страхування наземних ТЗ, чим порушив вимоги п.п. 2.1.г ПДР України.

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

За приписами ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При дослідженні оскаржуваної постанови вбачається, що у графі «до постанови додаються» зазначено про відеозапис з бодікамери. Проте, зазначений запис відповідачами суду не наданий.

Отже, єдиним доказом скоєного правопорушення та обставин винесення відповідачем постанови і притягнення позивача до відповідальності є постанова про адміністративне правопорушення, яка й оскаржується позивачем, а тому її зміст не можна враховувати, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КпАП України.

Позивач посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився без надання йому змоги скористатися послугами адвоката, чим було порушено його право на захист. Зазначені обставини не спростовані відповідачами та підтверджуються змістом самих постанов, відповідно до яких кожна з постанов була винесена інспектором Лінніком В.В. у проміжок часу від 5 до 8 хвилин, а саме о 07.27 год., 07.35 год. та 07.40 год.

Суд зазначає, що відповідачі не подали до суду належні та допустимі докази на підтвердження правомірності дій по ухваленню постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та дотриманню порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, і на спростування даного позову. Відтак, відповідачами не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу на положення ст. 36 КУпАП, відповідно до якої при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Разом з тим, в порушення зазначеним положень Закону відповідачем - поліцейським СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капралом поліції Лінніком В.В. замість однієї постанови складено три окремі постанови, якими позивача ОСОБА_1 тричі притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено три адміністративних стягнення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що спірні постанові у справі про адміністративне правопорушення складені з порушенням норм статей 36, 283 КУпАП, а тому не можуть вважатися такими, що відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачами не доведено поза розумним сумнівом правомірного своїх рішень, а тому є підстави для скасування постанов від 27.11.2020 року про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на невірне зазначення місця скоєння адміністративного правопорушення та місця розгляду справи, оскільки в даному випадку мова йде про перейменування вулиці. Так, рішенням Великоновосілківської селищної ради від 30.12.2015 року №7/7-45 «Про перейменування вулиць, провулків Великоновосілківської селищної ради» вулиця Октябрська перейменована на вулицю Центральну.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом суд зазначає наступне.

Оскаржувані постанови винесені 27.11.2020 року. Останнім днем звернення до суду з позовом є 06.12.2020 року. Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду 09.12.2020 року. Разом з тим, згідно поштового штампу на конверті, вона була відправлена позивачем 05.12.2020 року. Отже, строки звернення з даним позовом до суду позивачем не були пропущені.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Таким чином, в зв`язку з задоволенням позовних вимог судові витрати по оплаті судового збору за кожну з позовних вимог в загальному розмірі 1261,20 грн. (420,40 грн. х 3) підлягають до стягнення на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління національної поліції в Донецькій області.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 74, 77, 139, 143, 252, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капрала поліції Лінніка Владислава Володимировича від 27.11.2020 року серії БАА № 169931 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капрала поліції Лінніка Владислава Володимировича від 27.11.2020 року серії БАА № 169932 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капрала поліції Лінніка Владислава Володимировича від 27.11.2020 року серії БАА № 169933 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Донецькій області (адреса: м. Маріуполь, пр.. Нахімова,86, ) на користь держави судовий збір в розмірі 1261,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може також може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя О.М. Якішина