Справа № 620/6413/20
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2021-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року Чернігів Справа № 620/6413/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у переведенні позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії починаючи з 16.11.2020 (з дня звернення із заявою), з урахуванням довідки про складові частини заробітної плати від 11.11.2020 за № 128/25-01-10-02-07, виданої Головним управлінням ДПС у Чернігівській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки період проходження служби в податкових органах зараховується до стажу державної служби, який надає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», згідно положень пункту 12 розділу XI Закону України «Про державну службу». Позивач зазначає, що враховуючи те, що на момент виходу на пенсію за віком його стаж державної служби становив понад 20 років (21 рік 1 місяць 17 днів), він досяг пенсійного віку, а тому набув право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на відсутність підстав для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», тобто на 01.05.2016, посади позивача за період роботи з 29.06.1990 по 21.09.1999 в Менській міжрайонній податковій інспекції не відносяться до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, тому у позивача відсутній необхідний стаж державної служби 20 років.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Чернігівській області та отримую пенсію за віком відповідно до Закону Україну «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с. 19).

16.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перехід на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», до якої були додані довідки про складові частини заробітної плати для призначення пенсії від 11.11.2020 за № 128/25-01-10-02-07 та від 11.11.2020 за № 129/25-01-10-02-07, видані Головним управлінням ДПС у Чернігівській області (а.с. 28, 27).

Відповідач листом від 18.11.2020 № 2500-0333-8/45020 відмовив позивачу в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», посилаючись на те, що у період роботи позивача, з 29.06.1990 по 21.09.1999, в Менській міжрайонній податковій інспекції на посадах державного податкового інспектора, старшого державного податкового інспектора, начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб, старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу справлення податків з юридичних осіб, заступника-начальника відділу справляння податків з юридичних осіб, старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу прямих і непрямих податків з юридичних осіб, як посадовій особі контролюючого органу, згідно зі статтею 343.1 Податкового кодексу України, було присвоєне спеціальне звання: інспектор податкової служби II рангу, в подальшому - інспектор податкової служби І рангу, які не належить до посад, віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Також відповідач у вказаному листі повідомив, що позивачу було зараховано лише стаж державної служби 11 років 10 місяців 26 днів, а саме: роботу в Менському районному фінансовому відділі на посадах інспектора державних доходів, економіста державних доходів, ревізора-інспектора державних доходів, податкового ревізора-інспектора (а.с. 30-31).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» (відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями частини першої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) установлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу викладених норм слідує, що право на пенсію державного службовця набуває особа при наявності певних умов: досягнення пенсійного віку; наявність страхового стажу та відповідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, лише за наявності зазначених умов та їх сукупності за особою зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

У відповідності до вимог пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283) (в редакції, чинній на час роботи позивача) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, інших органів управління військових формувань, державної податкової та контрольно-ревізійної служби.

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 4 Порядку № 283).

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач у період з 29.06.1990 по 21.09.1999 працював у Менській міжрайонній податковій інспекції, зокрема: 29.06.1990 прийнятий на посаду державного податкового інспектора; 28.02.1991 переведений на посаду старшого державного податкового інспектора; 02.11.1992 присвоєно звання інспектор податкової служби ІІ рангу; 03.01.1994 призначений на посаду начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб; 06.07.1994 прийняв Присягу державного службовця; 26.11.1996 у зв`язку з ліквідацією державної податкової інспекції по Менському району і утворенням державної податкової адміністрації в Менському районі переведений на посаду старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу справляння податків з юридичних осіб державної податкової адміністрації в Менському районі; 03.02.1997 присвоєно звання - інспектор податкової служби І рангу; 22.10.1997 переведений на посаду заступника-начальника відділу справляння податків з юридичних осіб; 30.04.1998 переведений на посаду старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу справляння податків з юридичних осіб; 06.10.1998 у зв`язку з ліквідацією державних податкових інспекцій у Менському та Сосницькому районах і утворенням Менської міжрайонної державної податкової інспекції переведений на посаду старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу прямих і непрямих податків з юридичних осіб Менської міжрайонної державної податкової інспекції; 21.09.1999 звільнений за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України (а.с. 22-37).

Вказаний період загалом складає 9 років 2 місяці 24 дні.

Частиною вісімнадцятою статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-ХІІ).

Так, відповідно до статей 1, 2 Закону № 509-ХІІ (в редакції, чинній на час роботи позивача) до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби).

Завданнями органів державної податкової служби є: здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов`язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі); внесення у встановленому порядку пропозицій щодо вдосконалення податкового законодавства; прийняття у випадках, передбачених законом, нормативно-правових актів і методичних рекомендацій з питань оподаткування; формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб; роз`яснення законодавства з питань оподаткування серед платників податків; запобігання злочинам та іншим правопорушенням, віднесеним законом до компетенції податкової міліції, їх розкриття, припинення, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини шостої статті 15 Закону № 509-ХІІ посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Пунктом 2 Порядку № 622 визначено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», зокрема, мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пункт 3 Порядку № 622).

В силу вимог норм статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Абзацом першим частини третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

На момент звернення позивача із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону № 889-VIII, а саме 16.11.2020, позивач досяг пенсійного віку (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та стаж державної служби складає понад 21 рік, а тому позивач має право на призначення вищевказаної пенсії.

Оскільки позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 16.11.2020, тому пенсія має бути призначена йому з цієї дати.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом: визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у переведенні позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015; зобов`язання відповідача перевести позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 та нарахувати позивачу пенсію, починаючи з 16.11.2020 (з дня звернення із заявою), з урахуванням довідки про складові частини заробітної плати від 11.11.2020 за № 128/25-01-10-02-07, виданої Головним управлінням ДПС у Чернігівській області.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 та нарахувати ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 16.11.2020 (з дня звернення із заявою), з урахуванням довідки про складові частини заробітної плати від 11.11.2020 за № 128/25-01-10-02-07, виданої Головним управлінням ДПС у Чернігівській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.01.2021.

Суддя В.О. Непочатих