Справа № 500/1022/19
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №500/1022/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Загороднюка А. Г., Калашнікової О. В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 500/1022/19
за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
1. У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Тернопільської області, в якому просив:
1.1. визнати протиправною бездіяльність прокурора Тернопільської області щодо залишення без розгляду заяв ОСОБА_1 від 28 грудня 2018 року про надання йому допомог за 2018 рік для оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань та зобов`язати прокурора Тернопільської області здійснити розгляд цих звернень;
1.2. визнати протиправними дії Прокуратури Тернопільської області щодо невиплати ОСОБА_1 грошових допомог;
2. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року, в позові відмовлено.
3. Верховний Суд постановою від 11 листопада 2020 року рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі № 500/1022/19 скасував та ухвалив нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково.
3.1. Визнано дії Прокуратури Тернопільської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 допомоги для оздоровлення за 2018 рік протиправними.
3.2. Зобов`язано Прокуратуру Тернопільської області виплатити ОСОБА_1 допомогу для оздоровлення за 2018 рік.
3.3. В решті позову - відмовлено.
4. До Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі № 500/1022/19 про розподіл судових витрат.
5. Перевіривши доводи вищевказаної заяви щодо ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
6. За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
7. Згідно з частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
8. Відповідно до частини другої статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
9. За приписами частини першої статті 139 КАС України суд при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
10. Частиною третьою статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
11. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позивач 13 листопада 2019 року подав до суду першої інстанції заяву про часткову відмову від позову, а саме, просив позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність прокурора Тернопільської області Перча В. О. щодо залишення без розгляду заяв позивача від 28 грудня 2018 року про надання йому допомог за 2018 рік для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, зобов`язання цього прокурора області здійснити розгляд цих звернень, залишити без розгляду (том 2, аркуш справи 1).
В судовому засіданні 13 листопада 2019 року суд задовольнив заяву позивача, врахував її як зменшення позовних вимог в частині вимог до прокурора Тернопільської області та відклав судове засідання на 22 листопада 2019 року (том 2, аркуш справи 2).
Тобто позивач сплатив судовий збір за оскарження рішення суду першої інстанції в частині заявленої ним позовної вимоги про визнання протиправними дії Прокуратури Тернопільської області щодо невиплати ОСОБА_1 грошових допомог за 2018 рік для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.
16. Звернувшись до суду касаційної інстанції, за подання касаційної скарги позивач судовий збір не сплачував.
За результатами розгляду справи Верховний Суд, констатувавши порушення з боку судів норм матеріального права, що дає процесуальні підстави вийти за межі доводів касаційної скарги у силу частини третьої статті 341 КАС України, постановою від 11 листопада 2020 року скасував рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року та ухвалив нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. При цьому, Верховний Суд з метою ефективного захисту прав позивача дійшов висновку про необхідність вийти за межі заявлених позовних вимог у порядку частини другої статті 9 КАС України, внаслідок чого визнано дії Прокуратури Тернопільської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 допомоги для оздоровлення за 2018 рік протиправними та зобов`язано Прокуратуру Тернопільської області виплатити ОСОБА_1 допомогу для оздоровлення за 2018 рік. В решті позовних вимог - відмовлено.
17. Таким чином за результатами розгляду справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій суди відмовили в задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Прокуратури Тернопільської області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги за 2018 рік для вирішення соціально-побутових питань та про її стягнення.
18. Беручи до уваги приписи статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
19. Враховуючи, що позовні вимоги Верховний Суд задовольнив в частині невиплати та стягнення однієї допомоги із двох, заявлених у позовних вимогах, понесені позивачем судові витрати підлягають (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) відшкодуванню за рахунок відповідача.
20. Отже, витрати зі сплати судового збору, що загалом становлять 1367,53 (384,20 грн. + 407,03 грн. в суді першої інстанції та 576,30 грн. в суді апеляційної інстанції) грн. відповідно до статті 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Прокуратури Тернопільської області на користь ОСОБА_1 .
21. При цьому слід зазначити, що Тернопільський окружний адміністративний суд, розглянувши в судовому засіданні заяву позивача, в якій останній просив позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльність залишити без розгляду, врахував її як зменшення позовних вимог, однак питання про повернення судового збору за її сплату не вирішив.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Таким чином судовий збір за вищенаведену вимогу немайнового характеру підлягає поверненню за заявою позивача до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 139, 252, 344, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в :
1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткове рішення у справі № 500/1022/19 про розподіл судових витрат задовольнити.
2. Прийняти додаткову постанову у справі № 500/1022/19.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді А. Г. Загороднюк

О. В. Калашнікова