Справа № 420/2324/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/2324/20
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500030/2020/000008/2 від 25.02.2020 року;

визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 500030/2020/00026 від 25.02.2020 року.

В обґрунтування позову зазначило, що висновки контролюючого органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору є необґрунтованими, оскільки під час митного оформлення Товариство надало всі необхідні документи, які підтверджують заявлену митну вартість такого товару, отже у відповідача не було правових підстав для її корегування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року позов задоволено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що Товариство надало до митного органу всі необхідні документи, які підтверджують заявлену в декларації вартість товарів, отже рішення відповідача про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, Одеська митниця Держмитлужби просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги митний орган зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що в процесі перевірки поданих декларантом документів Товариству було запропоновано надати додаткові документи у підтвердження заявленої ним митної вартості товару, зокрема, документи, що містять інформацію про вартість перевезення; документи на підтвердження оплати товару; прейскуранти, специфікації, каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; переклад митної декларації країни відправлення на українську мову.

У відповідь на таку пропозицію Товариство подало до митного органу письмові пояснення щодо виявлених розбіжностей, договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 13.01.2020 року № 130120, банківський платіжний документ від 15.01.2020 року. На думку контролюючого органу, подані декларантом документи не спростовують сумнівів митного органу у достовірності заявленої декларантом митної вартості товару, що стало підставою для коригування його митної вартості.

ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» не скористалось правом на подання відзиву до апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи.

24.10.2019 року між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товар, кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту.

Умови цього Контракту викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс-2010» (п. 1.2).

Згідно з п. 2.1 Договору кількість і асортимент товару, що поставляється за цим Контрактом, вказується в інвойсах (Специфікаціях) на кожну окрему поставку, які є невід`ємною частиною Контракту.

Відповідно до п. 4.1 Договору загальна вартість товару, що поставляється за цим Контрактом, становить 1 000 000 (один мільйон) доларів США.

Згідно з п.4.3 Договору оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Оплата може проводитися частинами. Передоплата партії товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу. Можлива оплата протягом 300 днів з моменту надходження товару на митну територію України.

На виконання умов зазначеного договору підприємство «SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED» поставило ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» партію товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками, нові, без двигуна, у частково розібраному стані для зручності транспортування, для дітей віком від 3-х років, діаметром колеса 16 дюймів та діаметром колеса 18 дюймів. Торговельна марка - «CORSO». Виробник - «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED». Країна виробництва - «CN» (Китай).

З метою здійснення митного оформлення товару Позивач до Одеської митниці Держмитслужби 21.02.2020 року подав митну декларацію №UA500030/2020/202202, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Також Товариством до митного оформлення було надано:

пакувальні листи № J254Z19-19-PL, № J254Z19-20-PL, № J254Z19-21-PL від 13.12.2019 року; рахунки-фактури (інвойси) № J254Z19-19, № J254Z19-20, № J254Z19-21 від 13.12.2019 року; коносамент ZIMUNGB9429489 від 22.12.2019 року; автотранспортні накладні № 0312/1, № 0312/2, № 0312/3 від 20.02.2020 року; сертифікати про походження товару № 19C4401A0527/00025, № 19C4401A0527/00026, № 19C4401A0527/00027 від 13.12.2019 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару 326797 від 15.01.2020 року; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару №J254Z19-19-PR, № J254Z19-20-PR, №J254Z19-21-PR від 13.12.2019 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №19YG-099 від 24.10.2019 року; договір про надання послуг митного брокера № 310719/1 від 31.07.2019 року; договір (контракт) про перевезення №31079-72 від 31.07.2019 року; копія митної декларації країни відправлення №516228392 від 16.12.2019 року; банківський платіжний документ від 15.01.2020 року, платіжне доручення №80 від 15.01.2020 року, копія рахунку №ДІ-4258098 від 15.01.2020 року.

21.02.2020 року митний орган направив на адресу Товариства електронне повідомлення №13334787 по МД №UA500030/2020/202202, відповідно до якого за результатом опрацювання всіх поданих документів встановлено, що подані документи містять розбіжності. У зв`язку з цим відповідачем було зобов`язано позивача протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) прейскуранти, специфікації, каталоги виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів. підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 7) переклад митної декларації країни відправлення на українську мову згідно ст. 254 МКУ.

На виконання даної вимоги позивач надав письмові пояснення щодо виявлених розбіжностей, договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 13.01.2020 року №130120 та банківський платіжний документ від 15.01.2020 року.

25.02.2020 року Одеська митниця Держмитслужби надіслала позивачу електронне повідомлення №1338258 із зазначенням виявлених розбіжностей, на яке Товариство відповіло електронним листом та надало платіжне доручення №80 від 15.01.2020 року про сплату на рахунки ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» грошових коштів.

25.02.2020 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000008/2 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500030/2020/00026.

В рішенні зазначено, що митним органом застосовано другорядний - резервний метод визначення митної вартості товарів. Відповідачем було проведено аналіз бази даних ПІК АСМО «Інспектор 2006» ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості становить 68 дол. США.

Законність вказаних рішень є предметом спору у даній справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів (ст.50 Митного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України. Про це ж вказано у ч.1 ст.52 Митного кодексу України.

При цьому за приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, (п.1 ч.5 ст.54 Митного кодексу України)

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Однак, у разі необхідності, органи доходів та зборів мають право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості (п.2 ч.5 ст.54 Митного кодексу України), а декларант чи уповноважена ним особа зобов`язані надати такі додаткові документи (ч.3, 4 ст.53 Митного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю та митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Пунктом 1 ч.4 ст.54 Митного кодексу України визначено обов`язок митниць здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товарів, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Разом з тим, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів та подані декларантом до митного органу, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, визначені ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Поряд із цим, Верховний Суд в постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 зазначив, що митний орган повинен витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Виходячи з принципу послідовності, передбаченого ст.57 Митного кодексу України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен був провести консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених Митним кодексом України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.

Така ж правова позиція наведена в постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справах № 21-127а15 та № 21-53а15.

Згідно ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Основний метод (ст.58 Митного кодексу України - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) неможливо застосувати, враховуючи відсутність документально підтвердженої інформації щодо внутрішньої структури ціни реалізації імпортних товарів (у зв`язку з наданням неповних відомостей про митну вартість товарів, ненадання належних додаткових документів).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна з складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Так, відповідно до ч.3 ст.58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

Статтею 64 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 25.02.2020 року №UA500030/2020/000008/2, підставами для його прийняття слугували наступні обставини:

1) відповідно до п.4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року №19YG-099 «вартість кожної парти товарів визначається відповідно до специфікації, що складається на кожну партію окремо і є невід`ємною частиною цього Контракту», однак до митного оформлення Специфікації до вище зазначеного контракту не надавались;

2) відповідно п.4.3 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року №19YG-099 визначено декілька умов та термінів оплати за товари, проте у наданих до митного оформлення інвойсах від 13.12.2019 року №J254Z19-19, № J254Z19-20, № J254Z19-21 не зазначено умови оплати за товар. Даний факт викликає сумніви щодо автентичності поданих документів та може свідчити про наявні ознаки підробки;

3) копія декларації країни відправлення від 16.12.2019 року № 16228392 надано без перекладу на державну мову;

4) відповідно до пп. В п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням. Проте у наданих до митного оформлення документах відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

5) до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати від 15.01.2020 року № 326797 не від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 31.07.2019 року № 31079-72, внаслідок чого неможливо встановити належність послуг до заявлених товарів та перевірити правильність визначення складових митної вартості товарів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем з його контрагентом, у відповідності до 2.1 Договору, на кожну партію товару складались інвойси (специфікації), які були надані митному органу, а тому твердження контролюючого органу про відсутність Специфікації є безпідставним.

Стосовно відсутності умов оплати товару у інвойсах, судова колегія зазначає, що відповідно до п.4.3 Договору оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Оплата може проводитися частинами. Передоплата партії товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу. Можлива оплата протягом 300 днів з моменту надходження товару на митну територію України.

Тобто сторони договору визначили варіативність способів та строків оплати за товар.

При цьому відсутність визначено способу оплати за товар у наданих позивачем інвойсах не впливає на визначену вартість товару та не може вважатись перешкодою для відповідача для визначення митної вартості товару.

Стосовно наданої позивачем декларації країни відправлення від 16.12.2019 року №16228392 без перекладу на державну мову, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.53 та ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, який надається у випадку, коли документи, що підтверджують митну вартість містять розбіжності.

В свою чергу, ненадання до митного оформлення перекладу копії митної декларації країни відправлення жодним чином не впливає на визначення числових значень митної вартості товару.

До того ж відповідач не конкретизував у рішенні про коригування митної вартості, які саме складові митної вартості товару неможливо перевірити без дослідження перекладу декларації країни відправлення.

Також відповідач серед розбіжностей, що виявлені в документах позивача, зазначив, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі,) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Між тим, згідно з інвойсами №J254Z19-19, №J254Z19-20, №J254Z19-21 від 13.12.2019 року поставка здійснюється на умовах: FOB-NINGBO.

FOB термін інкотермс 2000 та 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Тобто, передумовою поставки товару на борт судна та виконання обов`язку з митного оформлення товару для експорту є пакування товару.

З огляду на наявний обов`язок продавця здійснити пакування товару, висновки митного органу про відсутність інформації щодо включення/не включення даних складових митної вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари є помилковими, оскільки, як вказав вище суд, умови поставки FOB передбачають, що обов`язок пакування і маркування лежить на постачальнику. Витрати з пакування товару покладаються на постачальника. Зазначені витрати входять до ціни товару та додатковому відшкодуванню зі сторони покупця не підлягають.

Щодо висновків митного органу з приводу того, що до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати від 15.01.2020 року № 326797 не від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 31.07.2019 року №31079-72, внаслідок чого неможливо встановити належність послуг до заявлених товарів та перевірити правильність визначення складових митної вартості товарів, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до довідки від 15.01.2020 року №236797, що надана ТОВ «Ламан Шипінг», вартість морського міжнародного перевезення в контейнері FSCU6203848/40HQ, ZCSU 6515209/40hq, ZCSU8444486/40hq по коносаменту ZIMUNGB9429489 від 22.12.2019 року склала 162 516 грн.

13.01.2020 року між ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» та ТОВ «Ламан Шмпінг» укладено договір №130120 про транспортно-експедиторське обслуговування, за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок клієнта організувати транспортно-експедиторське обслуговування перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також, надати інші транспортно-експедиторські послуги за угодою Сторін (п. 1.1).

Також, 31.07.2019 року між ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» та ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІК» укладено договір №31079-72 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу (п. 1.1).

15.01.2020 року ТОВ «Ламан Шипінг» виставило ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» рахунок-фактуру №4258098 на суму 163 954,80 грн. за надання послуг з морського перевезення вантажу контейнери: FSCU6203848/40HС, ZCSU 6515209/40НС, ZCSU8444486/40НС на підставі договору № 130120 від 13.01.2020 року.

Відповідно до платіжного доручення №80 від 15.01.2020 року ТОВ «ТК ЮНІОН ГРУП» сплатило на користь ТОВ «Ламан Шипінг» 163 954,80 грн. згідно з рахунком № ДІ-4258098 від 15.01.2020 року.

Надані позивачем для митного оформлення документи, а саме коносамент, пакувальні листи містять відомості про те, що поставка товару здійснювалася в контейнерах FSCU6203848, ZCSU 6515209, ZCSU8444486.

Вказане спростовує твердження відповідача, що довідку про транспортні витрати від 15.01.2020 року №326797 не можливо пов`язати з поставкою товарів, оскільки вказані твердження спростовуються наведеними вище доказами, які підтверджують факт здійснення ТОВ «Ламан Шипінг» на користь ТОВ «ТК ЮНІОН ГРУП» послуг з транспортування товару, придбаного згідно з інвойсами № J254Z19-19, № J254Z19-20, №J254Z19-21 від 13.12.2019 року та факт сплати позивачем на користь зазначеного підприємства послуг з транспортування вказаного вантажу.

З огляду на те, що до митного оформлення декларантом були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством, та, як встановлено під час розгляду справи, вказані документи давали митному органу можливість визначити заявлену митну вартість товару, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що витребування у декларанта додаткових документів є безпідставним, а не доведеність відповідачем неможливості застосувати під час митного оформлення товару митну вартість за основним методом та необґрунтованість застосування резервного методу, свідчить про неправомірність рішення органу щодо її коригування.

Колегія суддів вважає, що встановлення в судому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару в силу приписів норм митного законодавства є беззаперечною підставою для скасування рішення, прийнятого на підставі неправомірних висновків митного органу.

Оскільки доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для задоволення апеляційної скарги Одеської митниці Держмитслужби та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.