Справа № 640/12019/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року в справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Лоджик» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа Лоджик» звернулося до суду з даним позовом, в якому просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.06.2019 (ППР № ) в частині штрафу в розмірі 80000,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, щоперевищення готівки в касі у розмірі 40 000,00 грн. призначалось для виплати дивідендів, з огляду на що, така сума правомірно перебувала в касі у позаробочий час протягом трьох робочих днів, включаючи день виплати.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняте нове про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що пiд час проведення планової перевірки позивачем не було надано наказу про встановлення лiмiту залишку в кaci.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що в проміжок часу, в який проводилась перевірка (травень 2019 року), дійсно ліміт каси не було встановлено за відсутністю такої потреби. Вказана довідка не містить посилання, що саме на 22-26 грудня 2017 року у позивача не було встановленого ліміту каси, тому наявність або відсутність встановленого ліміту каси у 2019 року не впливає на вказаний в акті перевірки період.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач просить замінити відповідача Головного управління ДФС у м. Києві її правонаступником Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» № 296 від 28.03.2018 визначено, що Державна податкова інспекція у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДФС у м. Києві.

Згідно абз. 1 п. 1 Положення про Головне управління ДФС у м. Києві, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України № 80 від 01.02.2019, ГУ ДФС у м. Києві є правонаступником усіх прав та обов`язків Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» № 537 від 19.06.2019 утворено Головне управління ДПС у м. Києві, а Головне управління ДФС у м. Києві реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у м. Києві.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за можливе задовольнити клопотання та допустити заміну Головного управління ДФС у м. Києві її правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві.Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, службовими особами ГУ ДФС у м. Києві за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки позивача складено акт від 22.05.2019 (Акт перевірки), за висновком якого встановлене порушення, поміж інших, п. 2.8 глави 2, п. 5.2, 5.3, 5.8 глави 5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 зі змінами та доповненнями.

На підставі Акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві направило позивачу ППР № , яким нараховані штрафні санкції у розмірі 86048,76 гривень.

З частиною штрафу в розмірі 6048,76 грн позивач погоджується, у той же час, в іншій частині на суму 80000,00 грн просить скасувати, що і є предметом цього позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з однієї сторони, дійшов висновку, що п. 2.10 Положення № 637 регламентує виключення із загального правила, надаючи позивачу право зберігати готівку понад ліміту у деяких випадках, натомість, звільняючи від передбаченої Указом Президента України № 436/95 від 12.06.1995 санкції - з іншої, зауважив, що контролюючим органом помилково не взято до уваги п. 2.10 Положення № 637 при визначенні обсягу порушення позивачем.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу прямої дії ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, постановою Правління національного банку України від 15.12.2004 № 637 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі - Положення №637), що було чинне на час виникнення спірних правовідносин.

Це Положення визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Пунктом 2.6 цього Положення встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (265/95-ВР) надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Виходячи з потреби прискорення обігу готівкових коштів і своєчасного їх надходження до кас банків для підприємств, що здійснюють операції з готівкою в національній валюті, установлюються ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) відповідно до вимог глави 5 цього Положення.

Банкам і підприємцям ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) не встановлюються (п. 2.7).

У відповідності до вимог п. 2.9 вказаного вище Положення готівкова виручка (готівка) підприємств (підприємців), у тому числі готівка, одержана з банку, використовуються ними для забезпечення потреб, що виникають у процесі їх функціонування, а також для проведення розрахунків з бюджетами та державними цільовими фондами за податками і зборами (обов`язковими платежами).

Підприємства не повинні накопичувати готівкову виручку (готівку) у своїх касах понад установлений ліміт каси для здійснення потрібних витрат до настання строків цих виплат.

Згідно із п. 2.8 Положення №637 підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) в межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов`язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб. За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства може здаватися до операторів поштового зв`язку та небанківських фінансових установ, які мають ліцензію Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України на здійснення переказу коштів.

Здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням програмно-технічних комплексів самообслуговування) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством України надане право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів.

Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства (підприємця) на його вибір.

Пунктом 2.10 Положення №637 встановлено, що підприємства мають право зберігати у своїй касі готівку, одержану в банку для виплат, що належать до фонду оплати праці, а також пенсій, стипендій, дивідендів (доходу), понад установлений ліміт каси протягом трьох робочих днів, уключаючи день одержання готівки в банку. Для проведення цих виплат працівникам віддалених відокремлених підрозділів підприємств залізничного транспорту та морських портів готівка може зберігатися в їх касах понад установлений ліміт каси протягом п`яти робочих днів, уключаючи день одержання готівки в банку. Готівка, що одержана в банку на інші виплати, має видаватися підприємством своїм працівникам у той самий день. Суми готівки, що одержані в банку і не використані за призначенням протягом установлених вище строків, повертаються підприємством до банку не пізніше наступного робочого дня банку або можуть залишатися в його касі (у межах установленого ліміту).

Підприємство має право зберігати в касі готівку для виплат, які належать до фонду оплати праці та здійснюються за рахунок виручки, понад установлений йому ліміт каси протягом трьох робочих днів з дня настання строків цих виплат у сумі, що зазначена в переданих до каси відомостях на виплату грошей (далі - видаткова відомість)(додаток 1).

Згідно із п. 5.2 - 5.3, п. 5.8 Положення №637 установлення ліміту каси проводиться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення ліміту залишку готівки в касі (додаток 8), що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою). До розрахунку приймається строк здавання підприємством готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках, визначений відповідним договором банківського рахунку. Для кожного підприємства та його відокремленого підрозділу складається окремий розрахунок встановлення ліміту залишку готівки в касі.

Установлений ліміт каси затверджується внутрішніми наказами (розпорядженнями) підприємства. Для відокремлених підрозділів ліміт каси встановлюється і доводиться до їх відома відповідними внутрішніми наказами (розпорядженнями) підприємства - юридичної особи.

Ліміт каси підприємства встановлюють на підставі розрахунку середньоденного надходження готівки до каси або її середньоденної видачі з каси, за рішенням керівника підприємства або уповноваженої ним особи.

Якщо підприємством ліміт каси не встановлено (незалежно від причин такого невстановлення), то ліміт такої каси вважається нульовим. У цьому разі вся готівка, що перебуває в його касі на кінець робочого дня і не здана підприємством відповідно до вимог цього Положення, вважається понадлімітною.

З доводів апелянта вбачається, що пiд час проведення планової перевiркипозивачем не було надано наказу про встановлення лiмiту залишку в кaci.

Факт ненадання позивачем наказу про встановлення лiмiту залишку в кaci на момент проведення контролюючим органом перевірки не заперечується позивачем, водночас, останнім надано відповідачу довідку щодо встановлення ліміту в касі (а.с.93), згідно з якою зазначено, що ліміт в касі підприємства не встановлювався за відсутністю потреби: зарплата виплачується день в день, готівкових розрахунків за товари та послуги підприємство не веде.

Позивач також підкреслює в доводах відзиву на апеляційну скаргу, що ліміт каси не було встановлено, за відсутністю такої потреби, натомість, вказана довідка не містить посилання, що саме на 22-26 грудня 2017 року у позивача не було встановленого ліміту каси, тому наявність або відсутність встановленого ліміту каси у 2019 року не впливає на вказаний у акті перевірки період.

В свою чергу, позивач зазначає, що у грудні 2017 року у позивача існував ліміт залишку готівки в касі, що підтверджується Наказом №1-п від 04.01.2017 «Про встановлення ліміту каси» (а.с.71) та Розрахунком встановлення ліміту залишку готівки в касі, виконаний на основі готівкових надходжень за жовтень-грудень 2016 року (а.с.72).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 5.2 Положення №637 установлення ліміту каси проводиться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення ліміту залишку готівки в касі (додаток 8), що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою). До розрахунку приймається строк здавання відповідно до п. 5.2. підприємством готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках, визначений відповідним договором банківського рахунку. Для кожного підприємства та його відокремленого підрозділу складається окремий розрахунок встановлення ліміту залишку готівки в касі.

Установлений ліміт каси затверджується внутрішніми наказами (розпорядженнями) підприємства. Для відокремлених підрозділів ліміт каси встановлюється і доводиться до їх відома відповідними внутрішніми наказами (розпорядженнями) підприємства - юридичної особи.

Підприємства, що розпочинають свою діяльність, а також підприємства, діяльність яких була пов`язана виключно з безготівковими розрахунками та які відповідно до встановленого законодавством України порядку отримують право на здійснення додаткового виду діяльності, що передбачає здійснення готівкових розрахунків, на перші три місяці їх роботи ліміт каси встановлюють згідно з прогнозними розрахунками. Установлений з урахуванням прогнозних розрахунків ліміт каси у двотижневий строк після закінчення перших трьох місяців їх роботи переглядається за фактичними показниками діяльності відповідно до вимог цього Положення.

Відтак, з урахуванням вимог вказаного пункту Положення №637 Наказ №1-п від 04.01.2017 «Про встановлення ліміту каси» (а.с.71) та Розрахунок встановлення ліміту залишку готівки в касі, виконаний на основі готівкових надходжень за жовтень-грудень 2016 року на момент здійснення контролюючим органом планової перевірки були нечинними, оскільки їх чинність була обумовлена строком, встановленим Положенням №637.

При цьому, враховуючи, що позивачем пiд час проведення планової перевірки на вимогу контролюючого органу не було наданочинного наказу про встановлення лiмiту залишку в кaciта розрахунку ліміту каси, які були б затверджені з урахуванням норм Положення № 637, Головне управління ДФС у м. Києві правомірно дійшло висновку про вчинення позивачем порушення передбаченогоп. 2.8 глави 2, п. 5.2, 5.3, 5.8 глави 5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 зі змінами та доповненнями.

Отже, фактично, імперативні норми Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 зі змінами та доповненнями «Медіа Лоджик» не виконано, а тому, колегія суддів дійшла висновку, що податковим органом правомірно прийнято оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення № від 19.06.2019 (ППР № ) в частині штрафу в розмірі 80000,00 гривень., оскільки уся готівка, що перебувала в касі на кінець робочого дня вважається понадлімітною, так як ліміт каси вважається нульовим за відсутності відповідного наказу.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Допустити заміну Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби в м. Києві.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві- задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року- скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенніадміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Лоджик» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк