Справа № 274/7126/20
Суддя: Хуторна І. Ю.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/7126/20
Провадження № 2-а/0274/103/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21.01.2021 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю., розглянувши у письмовому провадженні в прядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області в особі Бердичівського відділу поліції про визнання протиправними дій працівників поліції, -

в с т а н о в и в:

20.10.2020 ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Яроша В.В. звернувся до суду з позовом. Просить визнати протиправними дії інспектора СРПП № 3 Бердичівського ВП ГУНП Петрука Я.В. та поліцейського СРПП № 1 Бердичівського ВП ГУНП Прокопенка А.В. щодо протиправного застосування 12.10.2020 до нього фізичної сили і спеціальних засобів та його адміністративного затримання без оформлення протоколу, примусового доставлення до відділу поліції та до суду.

Позов обґрунтований тим, що 12.10.2020 о 03-38 год водій ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі TOYOTA RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Бердичеві по вул. Вінницькій, 16 був безпідставно зупинений працівниками патрульної поліції у м. Бердичеві, які за ним слідкували та наздогнали його на службовому автомобілі.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч.5 ст.121 КУпАП за порушення п. 2.3 ПДР України, за невикористання ременя безпеки та згідно ч.2 ст.122 КУпАП за не вказане поліцейським порушення ПДР України.

16.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду з позовом про скасування вказаної постанови від 12.10.2020.

Після незаконної зупинки та в ході складання протоколу про адмінправопорушення до позивача працівниками поліції була застосована фізична сила і спеціальні засоби - кайданки за нібито вчинену ним злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського.

Після застосування фізичної сили і спецзасобів відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Після зупинки позивача його не було ознайомлено з правами, передбаченими Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Склавши протоколи та постанову, працівники поліції не відпустили позивача, а провели фактичне його затримання і доставили його до Бердичівського ВП ГУНП для нібито з`ясування його особи при тому, що він надав поліцейським паспорт громадянина США, посвідчення водія громадянина НОМЕР_2 та посвідчення водія громадянина України, якими підтверджувалась його особа, про що зазначено поліцейськими в процесуальних документах.

12.10.2020, близько 11 год. поліцейськими доставлено позивача до суду для розгляду справ про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП, де його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Постанови Бердичівського міськрайонного суду від 12.10.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП оскаржені в апеляційному порядку.

Працівниками поліції було грубо порушено права позивача на захист, протиправно обмежено його свободу пересування, не складено протоколу затримання при фактичному затриманні і незаконному утриманні у відділенні поліції понад шість годин та подальшого доставлення до суду за відсутності до того правових підстав.

Відзив на позов до суду не надходив.

Ухвалою суду від 27.10.2020 у справі відкрито спрощене провадження із викликом сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у відповідача, а саме: матеріалів відеозаписів, копію Журналу єдиного обліку заяв і матеріалів перевірки від 12.10.2020.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 04.12.2020 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів матеріалів справи про адміністративне правопорушення №274/6927/20.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду, не прибули.

Під представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Суд в порядку ч. 9 ст. 205 КАС України дану справу розглянув у порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову ( ч. 4 ст. 159 КАС України).

Відповідач не довів правомірності свої дій щодо застосування спецзасобів до ОСОБА_1 , його адміністративного затримання, примусового доставлення до відділу поліції та до суду 12.10.2020.

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Сполучених Штатів Америки ( а.с.10).

З досліджених судом відеозаписів, наданих відповідачем на вимогу суду, вбачається, що інспектором СРПП № 3 Бердичівського ВП ГУНП Петруком Я.В. та поліцейським СРПП № 1 Бердичівського ВП ГУНП Прокопенком А.В. 12.10.2020 о 03-38 год. в м. Бердичеві по вул. Вінницькій, 16 було здійснено зупинку транспортного засобу «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 12.10.2020 о 03-38 год, під керуванням ОСОБА_1 (а.с.36).

Постановою інспектора СРПП Бердичівського ВП старшого лейтенанта поліції Петрука Ярослава Вікторовича від 18.10.2020 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 51 гривню. Відповідно до постанови ОСОБА_1 12.10.2020 о 03-20 год у м. Бердичеві, вул. Вінницька керував транспортним засобом «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 не використовував засоби пасивної безпеки ремені безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України при цьому не вмикав покажчику повороту, чим порушив ПДР України ( а.с. 13).

Зазначена постанова скасована відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду від 30.12.2020.

З рапортів поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.10.2020 вбачається, що після зупинки, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, пропонував неправомірну вигоду в сумі 700 гривень, намагався втекти з місця події, тому до позивача працівниками поліції була застосовано спеціальні засоби - кайданки (а.с.16, 17).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №258552 від 12.10.2020 складеного інспектором СРПП Бердичівського ВП старшим лейтенантом поліції Петруком Ярославом Вікторовичем 12.10.20220 року о 03 год. 20 хв. в м. Бердичеві по вул. Вінницькій, ОСОБА_1 керував автомобілем «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.14)

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.10.2020р. складеного інспектором СРПП Бердичівського ВП старшим лейтенантом поліції Петруком Ярославом Вікторовичем - 12.10.2020 р. о 05 год. 30 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 на законну вимогу інспектора ОСОБА_4 -та поліції СРПП Бердичівського ВП припинити адміністративне правопорушення, а саме продовжити рух на транспортному засобі в п`яному вигляді, не відреагував, при цьому висловлювався нецензурно в грубій формі ( а. с. 15).

Відповідно до постанови судді Бердичівського міськрайонного суду від 12.10.2020 ОСОБА_1 визнано винуватим за частиною першою статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 1200 гривень із позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 доставлено в судове засіданні в супроводі працівників поліції.

Згідно постанови Житомирського апеляційного суду 17.11.2020, якою скасовано постанову судді Бердичівського міськрайонного суду 12.10.2020 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за чт. 185 КУпАП «суду не було надано переконливих та беззаперечних доказів, зокрема пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Відповідно до відеозапису, на якому зафіксовано лише відео, яке не має звуку, водій ОСОБА_1 самостійно виходить із-за керма автомобіля, не чинить опору працівникам поліції, при цьому застосовуючи силу працівники поліції надягають на нього кайданки. На думку апеляційного суду рапорти службових осіб правоохоронного органу, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення не є переконливими та незаперечними доказами, адже на цих осіб покладається обов`язок встановлення обставин вчинення проступку та об`єктивна їх фіксація у протоколі про адміністративне правопорушення. Особа, яка виконує повноваження щодо контролю за дотриманням правил в певній сфері, виявлення та фіксації правопорушень, не може виступати свідком по справі».

З відповіді Бердичівського ВП ГУНП від 05.11.2020 вбачається, що відеозапис із внутрішніх камер відео спостереження Бердичівського ВП за період часу з 04-30 год. по 11-00 год. 12.10.2020 надати неможливо за виниклих несправностей цифрового носія, тому встановити кількість годин перебування затриманого ОСОБА_1 у Бердичівському відділі поліції неможливо (а.с.33).

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Статтею 29 Закону визначено, що поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 37 Закону №580-VIII передбачено, що поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України. Відлік часу утримання затриманої фізичної особи в спеціально відведених для цього приміщеннях рахується з моменту її фактичного затримання. У випадках, визначених частиною другою цієї статті, поліцейські повинні негайно викликати медичних працівників до місця фактичного знаходження таких осіб, а також, за можливості, поінформувати членів сім`ї. Поліцейський може тимчасово обмежити фактичне володіння річчю або пересування транспортного засобу для запобігання небезпеці, якщо є достатні підстави вважати, що річ або транспортний засіб можуть бути використані особою з метою посягання на своє життя і здоров`я або на життя чи здоров`я іншої людини, або пошкодження чужої речі. На вимогу особи поліцейський зобов`язаний повідомити про причини застосування ним відповідних заходів. Обмеження фактичного володіння річчю здійснюється на підставах та в порядку, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення. Обмеження фактичного володіння річчю здійснюється шляхом вилучення речі в її фактичного володільця, обмеження її перенесення або перевезення. Поліцейський зобов`язаний у письмовій формі повідомити свого керівника про тимчасове обмеження фактичного володіння річчю особи, а також зобов`язаний скласти протокол про здійснення тимчасового обмеження фактичного володіння річчю та вручити протокол цій особі. Тимчасове обмеження пересування особи та перенесення або перевезення речі негайно припиняється, якщо немає необхідності здійснювати такий захід.

Частиною 3 стаття 43 Закону №580-VIII визначено, що вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Статтею 45 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.

Загальні правила застосування спеціальних засобів: кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються: а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти; б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі.

Статтею 259 КУпАП чітко визначено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію.

Відповідно до статті 160 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За положеннями статті 161 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Відповідно до статті 163 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години.

Пунктом 7 Розділу 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 під час складання протоколу про адміністративне затримання посадова особа, що його здійснює, роз`яснює особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до частини 2 ст. 268 КУпАП у разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Відповідно до ч.3 ст. 261 КУпАП, органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Пунктом 2 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. № 1363, негайно після фактичного затримання особи суб`єкт подання інформації повідомляє за допомогою телефонного, факсимільного зв`язку на єдиний телефонний номер системи надання безоплатної правової допомоги та інші телефонні номери, електронної пошти або через комплексну інформаційно-аналітичну систему забезпечення надання безоплатної правової допомоги (далі - система) відповідному регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - регіональний центр), крім випадків адміністративного затримання, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

З повідомлення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області від 23.10.2020 вбачається, що 12.10.2020 у Регіональному центрі з надання безоплатної правової допомоги інформація про адмінзатримання ОСОБА_1 , який при адмінзатриманні бажав мати захисника, не зареєстрована (а.с.37).

Протоколу адміністративного затримання громадянина ОСОБА_1 , складання якого передбачено ст. 261 КУпАП, працівниками Бердичівського ВП не було складено.

Відповідно до повідомлення начальника ГУНП в Житомирській області Магалецького В., адресованого ОСОБА_5 від 30.11.2020 дії поліцейських Бердичівьского відділу поліції були правомірними, однак всупереч ст. 261 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення ними не був складений. За порушення службової дисципліни, невиконання вимог п.1,2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» порушення вимог ст. 261 КУпАП до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 та поліцейського сектору реагування ПП № 1 Бердичівського ВП ГУПН в Житомирській області ОСОБА_4 застосовано дисциплінарні стягнення у виді зауваження.

Відповідачем не надано доказів наявності законних підстав для примусової доставки ОСОБА_1 як до Бердичівського відділу поліції, так і до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області на розгляд протоколу.

Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог ст.261 КУпАП, п.7 р.3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС № 1376 від 06.11.2015, працівники Бердичівського ВП ГУНП безпідставно, застосували до ОСОБА_1 заходи адміністративного примусу, кайданки, затримали особу, при цьому не склали протокол адміністративного затримання, примусово доставили ОСОБА_1 до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області на розгляд матеріалу.

Між тим, матеріали справи не містять відомостей щодо застосування інспектором СРПП № 3 Бердичівського ВП ГУНП Петруком Я.В. та поліцейським СРПП № 1 Бердичівського ВП ГУНП Прокопенком А.В. 12.10.2020 щодо ОСОБА_1 фізичної сили.

Отже відсутні підстави для задоволення позову, в частині визнання протиправними дії інспектора СРПП № 3 Бердичівського ВП ГУНП Петрука Я.В. та поліцейського СРПП № 1 Бердичівського ВП ГУНП Прокопенка А.В., щодо протиправного застосування 12.10.2020 до ОСОБА_1 фізичної сили.

Підсумовуючи наведене, слід дійти висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 840, 8 грн підлягають стягненню із Головного управління Національної поліції в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області в особі Бердичівського відділу поліції про визнання протиправними дій працівників поліції задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора СРПП № 3 Бердичівського ВП ГУНП Петрука Я.В. та поліцейського СРПП № 1 Бердичівського ВП ГУНП Прокопенка А.В. щодо протиправного застосування 12.10.2020 до ОСОБА_1 спеціальних засобів кайданків та його адміністративного затримання без оформлення протоколу, примусового доставлення до відділу поліції та до суду.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя: І.Ю. Хуторна