Справа № 183/4954/20
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4954/20
№ 2-а/183/16/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Новомосковського відділу поліції старшого сержанта Гулакова Вадима Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

в с т а н о в и в:

09 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до поліцейського Новомосковського ВП старшого сержанта Гулакова В.М., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії БАБ № 390937 від 31 серпня 2020 року.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 31 серпня 2020 року поліцейським Новомосковського ВП старшим сержантом Гулаковим В.М. була винесена постанова, серії БАБ № 390937, про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, згідно якої позивач, керуючи транспортним засобом, автомобілем ДЕУ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 31 серпня 2020 року о 06 годині 25 хвилин, в м. Новомосковську, по вул. Сучкова, не виконав вимог знаку 3.25 «Обгін заборонено», здійснив обгін в зоні дії знаку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З зазначеною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що не відображає дійсних обставин справи, складену за відсутності доказів та з грубим порушенням норм чинного законодавства. Також, позивач, у своєму позові зазначає, що постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, крім цього, навіть не зазначено пункт Правил дорожнього руху України, який було порушено. А також, не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення, а зазначено лише «м. Новомосковськ по вул. Сучкова».

У зв`язку з вищевикладеним, позивач вважає винесену постанову незаконною, а тому просить її скасувати.

Ухвалою суду від 11 вересня 2020 року відкрите загальне позовне провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Бабенко О.А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, з його боку до суду, у встановлений законом строк, відзив, відповідно до вимог ст. ст. 162, 163 КАС України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано.

Відповідно до правил ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 390937, винесену 31 серпня 2020 року поліцейським Новомосковського ВП старшим сержантом Гулаковим В.М., у відповідності до якої, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, автомобілем ДЕУ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 31 серпня 2020 року о 06 годині 25 хвилин, в м. Новомосковськ, по вул. Сучкова, не виконав вимог знаку 3.25 «Обгін заборонено», здійснив обгін в зоні дії знаку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Посилання позивача у позові на те, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, у ній не зазначено пункт ПДР України, який було порушено, а також не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення, а зазначено лише «м. Новомосковськ по вул. Сучкова», заслуговують на увагу, оскільки копія постанови не містить посилання на належні та допустимі докази, зокрема: показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським Гулаковим В.М. зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не зазначено пункту Правил дорожнього руху України, який було порушено та не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення, а зазначено лише «м. Новомосковськ по вул. Сучкова».

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід звернути увагу, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення, відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення їй прав, передбачених ст. 268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Поліцейський Новомосковського ВП старший сержант Гулаков В.М. відзив на позов не подав, правомірність прийнятого ним рішення стосовно накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не довів.

В даному випадку, у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про незаконність прийнятої відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення, та необхідність її скасування.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та скасувати постанову серії БАБ № 390937 від 31.08.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,19-20, 205, 241-243 КАС України, ст. ст. 9, 33, 122,251,254,258,268 КУпАП, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2020 року серії БАБ № 390937, винесену поліцейським Новомосковського відділу поліції старшим сержантом Гулаковим Вадимом Михайловичем.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.