Справа № 520/6116/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 р. № 520/6116/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мадевської Е.Д.,

представника позивача - Осадчої В.В.,

представника 3-го відповідача - Милейко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, ), Комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, буд 16-б, м. Харків, ), Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд 16-б, м. Харків, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС, Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 06.02.2020 № 84-о "Про організаційні заходи";

- визнати протиправним та скасувати наказ Харківської митниці ДФС від 16.04.2020 № 30-о «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити позивача на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного посту "Магістральний" та виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 16.04.2020 по дату прийняття судом рішення про поновлення на посаді;

- зобов`язати Слобожанську митницю Держмитслужби України вирішити питання продовження трудового договору ОСОБА_1 з Слобожанською митницею Держмитслужби у зв`язку з реорганізацією Харківської митниці ДФС шляхом приєднання до Слобожанської митниці Держмитслужби;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді в Харківській митниці ДФС та виплати позивачу середньої заробітної плати за 1 календарний місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Харківською митницею ДФС України протиправно звільнено його з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного посту "Магістральний" наказом голови комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС від 16.04.2020 року № 30-о, оскільки з урахуванням положень ст. 40 КЗпП України, ст. 88 Закону України «Про державну службу» звільнення працівника допускається лише після пропозиції працівникові всіх вакансій на тому ж підприємстві, в установі, організації та у разі відмови працівника від такої. Однак, в порушення зазначених норм відповідачем не запропоновано позивачу будь - яких пропозицій стосовно наявності вакансій.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

До канцелярії суду представником відповідача, Харківської митниці ДФС, надано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що наказом Харківської митниці ДФС від 16.04.2020 № 30-о звільнено ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного посту "Магістральний" Харківської митниці ДФС у зв`язку з реорганізацією Харківської митниці ДФС, на підставі пункту 4 частини 1 статті 83, пункту 1 частини 1 статті 87 Закону країни «Про державну службу», пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України. Чинним законодавством не передбачено процедури пропонування державним службовцям, які працюють у органі, що реорганізується, посад державної служби у новоутвореному органі, коли суб`єктом призначення є не одна й та сама особа.

Представником відповідача, Слобожанської митниці Держмитслужби, надано до суду відзив на позов, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, він зазначив, що згідно з частинами 1-2 статті 21 Закону України «Про державну службу» вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу. Зокрема, частиною 5 статті 22 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу. Згідно з частиною 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» визначено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення. Отже, чинним законодавством не передбачено процедури пропонування державним службовцям, які працюють у органі, що реорганізується, посад державної служби у новоутвореному органі, коли суб`єктом призначення є не одна й та сама особа. Таким чином, виходячи з аналізу положень Закону України «Про державну службу» вбачається, що при реорганізації державного органу пропонування державному службовцю вакантної посади державної служби є правом суб`єкта призначення або керівника державної служби в новоствореному органі, а не обов`язком. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними, тому не підлягають задоволенню.

Представником відповідача, Державної фіскальної служби України, також надано відзив на позов, в якому він зазначив, що оскаржуваний наказ ДФС від 06.02.2020 №84-o «Про організаційні заходи» жодним чином не вплинув на права та інтереси позивача. При цьому, позивачем не доведено порушення його особистих прав та інтересів вказаним наказом ДФС.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача, Слобожанської митниці Держмитслужби, - проти позову заперечувала з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду відзиві на позов, у зв`язку з чим просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце якого повідомлялися належним чином у відповідності до ст. 126 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач, ОСОБА_1 , перебував на державній службі в митних органах України з 21.05.1996 по 16.04.2020, що підтверджується записами в трудовій книжці, копію якої додано до позовної заяви (а.с. 32-37).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» Харківська митниця ДФС реорганізована шляхом приєднання до Слобожанської митниці Держмитслужби.

Наказом Державної фіскальної служби України від 25.11.2019 №30-рг «Про реорганізацію митниць ДФС» розпочато реорганізацію митниць ДФС відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби», утворено комісії з реорганізації митниць ДФС та затверджено їх голів, визначено строк проведення реорганізації митниць ДФС три місяці з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як вбачається з інформації про юридичну особу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державну реєстрацію рішення про припинення Харківської митниці ДФС проведено 28.11.2019.

Планом заходів з реорганізації Харківської митниці ДФС шляхом приєднання до Слобожанської митниці Держмитслужби, затвердженим головою комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС, передбачено, зокрема:

- провести нараду (попередні консультації) з профспілковим комітетом Харківської митниці ДФС щодо проведення спільних заходів з реорганізації митниці. Забезпечити виконання колективного договору на період здійснення заходів з реорганізації Харківської митниці ДФС-термін виконання до 13.12.2019.

- письмово повідомити всіх працівників Харківської митниці ДФС про наступне вивільнення, не пізніше ніж за 2 місяці до звільнення.

06.02.2020 Державною фіскальною службою України видано наказ №84-о «Про організаційні заходи щодо процедури попередження працівників Державної фіскальної служби України про наступне вивільнення із займаних посад, у зв`язку з реорганізацією Державної фіскальної служби».

На виконання вимог Постанови № 858, 16.03.2020 ОСОБА_1 у відповідності до ст. 49-2 КЗПП України попереджено про наступне вивільнення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» та п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗПП України.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2020 листом за вих. № 43/ДЗН/20-70-04 головою комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС Валерієм Остапчуком позивача проінформовано, що у зв`язку з його відмовою 16.03.2020 від ознайомлення з повідомленням про наступне вивільнення, позивача буде звільнено з займаної посади 16.04.2020 на підставі пункту 4 частини 1 статті 83, пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

В матеріалах справи наявні докази відмови позивача від ознайомлення з вказаним повідомленням акт про відмову від проставляння відміток про ознайомлення (а.с.65).

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний лист було направлено позивачу 20.03.2020 та отримано позивачем 23.03.2020.

Наказом голови комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС від 16.04.2020 № 30-о "Про звільнення ОСОБА_1 "" позивача 16.04.2020 звільнено з займаної посади головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного посту "Магістральний", у зв`язку з реорганізацією Харківської митниці ДФС, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби", на підставі п.4 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889- VIII, п. 1 ч. 1 ст. ст. 44, 116 Кодексу законів про працю України, ст. 24 Закону України "Про відпустки".

Позивач, не погодившись з наявністю підстав для його звільнення, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правомірності спірних наказів, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком 1; реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за переліком згідно з додатком 2.

Так, відповідно до п. 1 Постанови № 858 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби, зокрема, Слобожанську митницю Держмитслужби.

06.11.2019 проведено державну реєстрацію утворення Слобожанської митниці Держмитслужби, та внесено відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з п. 2 Постанови №858 реорганізовано територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби.

При цьому, Харківську та Сумську митниці ДФС реорганізовано шляхом приєднання до Слобожанської митниці Держмитслужби.

Відповідним наказом Державної фіскальної служби України від 25.11.2019 № 30-рг «Про реорганізацію митниць ДФС» розпочато реорганізацію митниць ДФС на виконання п. 2 Постанови № 858.

Механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів визначений Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1074 у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади права та обов`язки органів виконавчої влади переходять до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

28.11.2019 проведено державну реєстрацію рішення про припинення Харківської митниці ДФС.

29.11.2019 проведено державну реєстрацію рішення про припинення Сумської митниці ДФС.

В подальшому на підставі листа ДФС від 12.03.2020 № 681/7/99-99-04-17 «Про попередження щодо наступного вивільнення» у зв`язку з реорганізацією митниць ДФС розпочата процедура попереджень працівників митниць.

Так, протокольним рішенням наради керівного складу Державної митної служби України від 26.11.2019 зобов`язано виконуючих обов`язків керівників митниць Держмитслужби забезпечити переведення 30 відсотків особового складу митниць ДФС до митниць Держмитслужби.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Державної фіскальної служби України від 06.02.2020 № 84-о "Про організаційні заходи", суд зазначає наступне.

Вказаним наказом передбачено:

- розпочати організаційні заходи щодо процедури попередження працівників Державної фіскальної служби України про наступне вивільнення із займаних посад, у зв`язку з реорганізацією Державної фіскальної служби України;

- керівників структурних підрозділів ДФС або особам, які виконують їх обов`язки, зобов`язано ознайомити підлеглих працівників із зазначеним наказом особисто під підпис.

Отже, зі змісту оскаржуваного наказу встановлено, що останній прийнятий з метою організації процедури попередження про наступне вивільнення працівників Державної фіскальної служби України, та містить доручення, адресовані керівникам структурних підрозділів ДФС, а не головам комісії з реорганізації територіальних органів ДФС.

При цьому, слід враховувати, що ОСОБА_1 був працівником саме Харківської митниці ДФС, окремої юридичної особи, а не Державної фіскальної служби України.

Отже, позивач не входить до кола осіб, на яких поширюється дія вказаного наказу, а отже останнім права та інтереси позивача не порушено, зважаючи на що, в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Стосовно підстав видання наказу Харківської митниці ДФС від 16.04.2020 № 30-о «Про звільнення ОСОБА_1 », суд зазначає про таке.

У зв`язку з реорганізацією Харківської митниці ДФС, в якій проходив службу позивач, його попереджено про наступне вивільнення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» у відповідності до ст. 49-2 КЗПП України.

В подальшому, 16.04.2020 наказом Харківської митниці ДФС № 30-о, позивача звільнено у зв`язку із реорганізацією, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Частиною 3 ст. 569 Митного кодексу України передбачено, що правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну службу» правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про державну службу» вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу.

Прийняття громадян України на посади державної служби без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим законом.

Частиною 5 ст. 22 Закону України «Про державну службу» встановлено, що у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

Умови переведення державних службовців на іншу посаду без обов`язкового проведення конкурсу визначені ст. 41 Закону України «Про державну службу», зокрема, відповідно до положень частини 1 вказаної статті державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є у тому числі скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Частиною 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КЗпП, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, між іншим, в разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 49-2 КЗпП України вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів; у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті; не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Аналіз приписів ч.5 ст. 22, ч.3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» дає підстави для висновку, що порядок припинення державної служби в разі реорганізації державного органу врегульований приписами Закону України «Про державну службу», тому приписи частини 4 статті 36 КЗпП України не мають субсидіарно застосовуватися до спірних правовідносин.

Також суд приходить до висновку, що нормами чинного законодавства не передбачено процедури пропонування державним службовцям, які працюють у органі, що реорганізується, посад державної служби у новоутвореному органі, коли суб`єктом призначення не є одна й та сама особа.

Таким чином, враховуючи ч. 5 ст. 22 Закону України «Про державну службу», призначення працівників у таких випадках може відбуватися лише шляхом переведення, порядок якого визначений статтею 41 вказаного Закону.

При цьому, із урахуванням ст. 41 Закону України «Про державну службу» є не обов`язковим для керівника державної служби в органі державної влади.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідного рішення керівника Слобожанської митниці Держмитслужби про можливість призначення позивача на посаду у Слобожанській митниці Держмитслужби шляхом переведення до Харківської митниці ДФС не надходило.

Також, слід враховувати, що голова комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС не є суб`єктом призначення працівників у Слобожанській митниці Держмитслужби.

Отже, при реорганізації державного органу пропонування державному службовцю вакантної посади державної служби є правом суб`єкта призначення або керівника державної служби в новоствореному органі, а не обов`язком.

Аналогічну правову позицію висловлювало Національне агентство з питань державної служби у листі від 20.02.2020 № 86р/з.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Слобожанської митниці Держмитслужби вирішити питання щодо подовження трудового договору позивача зі Слобожанською митницею Держмитслужби у зв`язку з реорганізацією Харківської митниці ДФС шляхом приєднання до Слобожанської митниці Держмитслужби.

Крім того, з приводу дотримання відповідачем положень законодавства при працевлаштуванні осіб до новоутвореного органу, зокрема, шляхом переведення, та відповідно звільнення працівників із органу, що підлягає реорганізації, слід також зазначити наступне.

Так, при вирішенні зазначених питань відповідно до інформації, наявної у Слобожанської митниці Держмитслужби, приймались до уваги положення КЗпП України, що передбачають гарантії для працівників, у тому числі заборону звільнення, зокрема ст.ст. 179, 184, 186-1 КЗпП України.

Однак, судовим розглядом не встановлено наявності у позивача гарантій заборони звільнення, передбачених КЗпП України, у тому числі відсутні докази повідомлення Слобожанської митниці Держмитслужби щодо їх наявності.

Стосовно доводів позовної заяви в частині того, що в порушення встановленого п. 4 наказу Державної фіскальної служби України від 25.11.2019 № 30-рг "Про реорганізацію митниць ДФС" тримісячного строку проведення реорганізації митниць, позивачу не було запропоновано вакантні посади у новоствореній Слобожанській митниці Держмитслужби, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про Харківську митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС від 27.08.2014 № 79, Харківська митниця ДФС є територіальним органом ДФС.

Частиною 4 ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади набувають статусу юридичної особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про їх державну реєстрацію як юридичної особи.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади припиняються як юридичні особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію їх припинення.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 5 зазначеного Закону порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією територіальних органів центральних органів виконавчої влади визначений Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074.

Суд вказує, що чинне законодавство не встановлює граничних строків припинення юридичної особи.

У свою чергу, відповідно до п. 4 наказу ДФС від 25.11.2019 № 30-рг «Про реорганізацію митниць ДФС» визначено строк проведення реорганізації митниць ДФС три місяці з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

В подальшому наказом ДФС від 24.03.2020 № 14-рг внесено зміни до п. 4 наказу від 25.11.2019 № 30-рг «Про реорганізацію митниць ДФС» та змінено слова «три місяці» на «шість місяців», наказом ДФС від 27.05.2020 № 28-рг вказаний термін змінено на 9 місяців.

Суд зазначає, що визначення ДФС заходів в рамках реорганізації, у тому числі визначення строків припинення її територіальних органів, є виключною компетенцією вказаних органів.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу від 16.04.2020 № 30-о "Про звільнення ОСОБА_1 " відповідач діяв законно, у зв`язку з чим підстави для поновлення позивача на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення "Плетенівка" митного посту "Магістральний", а також виплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу відсутні, з огляду на що позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Комісії з реорганізації Харківської митниці ДФС, Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22.01.2021 року.

Суддя О.М.Тітов