Справа № 160/5365/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2021-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2021 року м. Дніпросправа № 160/5365/20
(суддя Прудник С.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою комунального закладу «Олександрівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Юр`ївської районної ради Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі №160/5365/20 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до комунального закладу «Олександрівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Юр`ївської районної ради Дніпропетровської області про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області 19 травня 2020 року звернулося до суду з позовом до комунального закладу «Олександрівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Юр`ївської районної ради Дніпропетровської області згідно з яким просить:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Юр`ївський район, село Олександрівка, вул. Центральна, буд.44 комунального закладу Олександрівський навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад Юр`ївської районної ради Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ - 35061638), до повного усунення порушень;

- встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єкта, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Юр`ївський район, село Олександрівка, вул. Центральна, буд.44 комунального закладу Олександрівський навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад Юр`ївської районної ради Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ - 35061638), до повного усунення порушень.

Позов обґрунтовано тим, що проведеною перевіркою встановлені порушення у сфері пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, у зв`язку із чим подальша робота закладу із виявленими порушеннями створює реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року позов задоволено частково.

Суд, застосував заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Юр`ївський район, село Олександрівка, вул. Центральна, буд.44 комунального закладу Олександрівський навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад Юр`ївської районної ради Дніпропетровської області до повного усунення порушень. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не усунув всіх порушень, які виявлені в ході проведення перевірки, і ті порушення, які на теперішній час продовжують існувати, створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідач усунув виявлені порушення. Зазначає про те, що вимога щодо повного зупинення експлуатації будівлі відповідача не відповідає важкості виявлених порушень.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що актом перевірки об`єкта Олександрівський НВК щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту від 18.02.2020 №11 (далі - акт) встановлені порушення Кодексу цивільного захисту України № 5403-VI (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі - ППБУ), Державних будівельних норм України «Системи протипожежного захисту», затверджених наказом Мінрегіону України від 13.11.2014 №312 (далі - ДБН В.2.5-56:2014), наказу МНС України від 18.12.2000 №338 (у редакції наказу МНС України від 16.08.2005), зареєстрований у Мін`юсті України 01.09.2005 за № 970/1 1250 «Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів» (далі - Положення про паспортизацію), наказу МНС України від 23.02.2006 № 98, зареєстрованого у Мін`юсті України 20.03.2006 за № 286/12160 «Методика ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів» (далі - Методика ідентифікації ПНО), постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.2002 № 1200 «Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю» (далі -Порядок забезпечення), а саме:

1) пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ пункт 5.1 таблиця А.1. Додаток А, п.6.1 таблиця Б.1. Додаток Б ДБН В.2.5-56-2014-будівлю не обладнано системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: системою пожежної сигналізації; системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей;

2) підпункт 2 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ- на об`єкті не проводиться 1 раз на рік випробування на тиск та витрату води з оформленням акта;

3) пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗУ - не пройдене навчання керівного складу з питань цивільного захисту;

4) абзац перший пункту 2.5 глави 2 розділу III ППБУ - дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

5) пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ - не виконано захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

6) КЦЗУ ст. 20 ПКМУ 1200 п. 6-не забезпечено працівників об`єкта засобами індивідуального захисту. Обсяги забезпечення засобами радіаційного та хімічного захисту, їх типи. визначаються суб`єктом господарювання за погодженням з територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій;

7) «Положення про паспортизацію потенційно-небезпечних об`єктів», затверджене наказом МНС від 18.12.2000 № 338. зареєстрованого в Мін`юсті України 24.01.2001 за №62/5253 (у редакції наказу МНС від16.08.2005 №140, зареєстрованого в Мін`юсті України 01.09.2005 № 970/11250) п. 7; «Методика ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів», затверджена наказом МНС України від 23.02.2006 №98, зареєстрованого в Мін`юсті України 20.03.2006 № 286/12160-для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, а також визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій, не проведено ідентифікацію об`єкта господарської діяльності та не узгоджено її з ГДСНС України у Дніпропетровській області;

8) підпункт 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - не проводиться технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів не рідше одного разу на рік. Пожежні кран-комплекти не справні і не доступні для використання (а.с.10-18).

Застосування судом заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівлі відповідача у зв`язку з наявністю вищезазначених порушеннями є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Зміст викладених правових норм дає підстави для висновку про те, що заходи реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можуть бути застосовані лише на підставі рішення адміністративного суду, прийнятого за результатами розгляду звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час звернення до суду з позовом залишились не усунутими відповідачем такі порушення:

1) пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ пункт 5.1 таблиця А.1. Додаток А, п.6.1 таблиця Б.1. Додаток Б ДБН В.2.5-56-2014-будівлю не обладнано системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: системою пожежної сигналізації; системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не обладнання будівлі відповідача системою пожежної сигналізації та системою керування евакуюванням людей позбавить можливості виявлення загорання, минаючи людський фактор, на його ранній стадії та сповіщення працюючого персоналу і підрозділів оперативно-рятувальної служби про загорання, що в свою чергу призведе до суттєвого збільшення часу розвитку пожежі до її виявлення і може бути наслідком значних матеріальних збитків та загибелі/травмування людей.

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих в Мін`юсті України 05.03.2015 року за №252/26697, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Враховуючи те, що обов`язок встановлення такої системи визначено на законодавчому рівні, доводи відповідача про не співмірність застосованого заходу реагування у вигляді зупинення експлуатації будівель, споруд та приміщень такому порушенню є безпідставним.

Твердження відповідача про те, що ним усунуто це порушення з посиланням на договір №15 від 11.09.2020 року, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки наявність такого договору не підтверджує факт встановлення системи протипожежного захисту.

Щодо порушення підпункту 2 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ- на об`єкті не проводиться 1 раз на рік випробування на тиск та витрату води з оформленням акта, слід зазначити наступне.

Не відповідність технічного стану пожежних кранів та гідрантів, водойм призводить до унеможливлення гасіння пожежі, допускає розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, та збільшення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур, що в свою чергу створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей унеможливлюючи евакуацію людей з будівлі.

Щодо порушення пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗ України - не пройдене навчання керівного складу з питань цивільного захисту, слід зазначити наступне.

Відсутність навчання з питань цивільного захисту призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, шо в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації.

Щодо порушення абзацу першого пункту 2.5 глави 2 розділу III ППБУ - дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності.

Відсутність або не відповідність вогнезахисної обробки конструктивних елементів будівлі або невідповідність стану вогнезахисної обробки, під впливом небезпечних факторів пожежі, призводить до її руйнування, поширення пожежі зі збільшенням продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур та їх розповсюдження до шляхів евакуацій що унеможливить евакуацію людей з будівлі.

Щодо порушення пункту 1.21 глави 1 розділу IV ППБ України - не виконано захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, слід зазначити наступне.

При відсутності або невідповідності захисту будівлі від прямих ударів блискавки та захисту від вторинних дій блискавки у випадку удару блискавки в будівельні конструкції виникає небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, що виник у результаті виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, сприяє виникненню пожежі з її небезпечними факторами та розповсюдженням їх до шляхів евакуації та місць перебування людей, та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Щодо порушення КЦЗ України ст. 20 ПКМ України 1200 п. 6-не забезпечено працівників об`єкта засобами індивідуального захисту. Обсяги забезпечення засобами радіаційного та хімічного захисту, їх типи визначаються суб`єктом господарювання за погодженням з територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, слід зазначити наступне.

Відсутність засобів індивідуального захисту призведе до ураження органів дихання працюючого персоналу, що може збільшити кількість летальних випадків.

Щодо порушення «Положення про паспортизацію потенційно-небезпечних об`єктів», затвердженого наказом МНС від 18.12.2000 № 338, зареєстрованого в Мін`юсті України 24.01.2001 за №62/5253 (у редакції наказу МНС від16.08.2005 №140, зареєстрованого в Мін`юсті України 01.09.2005 № 970/11250) п. 7; «Методика ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів», затверджена наказом МНС України від 23.02.2006 №98, зареєстрованого в Мін`юсті України 20.03.2006 № 286/12160-для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, а також визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій, не проведено ідентифікацію об`єкта господарської діяльності та не узгоджено її з ГДСНС України у Дніпропетровській області, слід зазначити наступне.

Не проведення ідентифікації об`єкта господарської діяльності для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, унеможливлює визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій.

Щодо порушення підпункт 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБ України - не проводиться технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів не рідше одного разу на рік. Пожежні кран-комплекти не справні і не доступні для використання, слід зазначити наступне.

Не відповідність технічного стану пожежних кранів та гідрантів, водойм призводить до унеможливлення гасіння пожежі, допускає розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, та збільшення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур, що в свою чергу створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей унеможливлюючи евакуацію людей з будівлі.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосувати заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська область, Юр`ївський район, село Олександрівка, вул. Центральна, буд.44 комунального закладу Олександрівський навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад Юр`ївської районної ради Дніпропетровської області до повного усунення порушень.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує і на тому, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду судових рішень мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, тобто суд апеляційної інстанції переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах відносин, які стали спірними на час звернення до суду з таким позовом, а не ті, які склалися в подальшому.

Оскільки обставини на які посилається відповідач щодо усунення виявлених порушень мали місце після розгляду справи судом першої інстанції, такі обставини не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги і те, що відповідачем не надано доказів усунення порушення зазначеного у пункті 1 акта щодо обладнання будівлі системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: системою пожежної сигналізації; системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, не усунення кого становлять загрозу життю людей, які перебувають у цих приміщеннях, оскільки у разі виникнення пожежі позбавить можливості виявлення загорання, минаючи людський фактор, на його ранній стадії та сповіщення працюючого персоналу і підрозділів оперативно-рятувальної служби про загорання, що в свою чергу призведе до суттєвого збільшення часу розвитку пожежі до її виявлення і може бути наслідком значних матеріальних збитків та загибелі/травмування людей.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального закладу «Олександрівський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Юр`ївської районної ради Дніпропетровської області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі №160/5365/20 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 21 січня 2021 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко