Справа № 520/17239/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

21 січня 2021 року № 520/17239/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Міністерство внутрішніх справ України, Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності про визнання неправомірною і протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірною та протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з моменту звільнення, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, юридична та фактична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під, 2 поверх) призначити ОСОБА_1 , ІПН - НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) пенсію за вислугу років з моменту звільнення та виплату недоплаченої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем було протиправно відмовлено йому в призначенні пенсії за вислугу років з моменту звільнення. Вказана протиправна відмова призвела до порушення прав позивача на отримання пенсії за вислугу років. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 08.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з огляду на його необґрунтованість та недоведеність. При цьому, представником відповідача вказано, що відповідачем в січні 2015 року позивача було взято на облік на підставі електронної пенсійної справи. В подальшому, з 01.02.2020 року виплату пенсії позивачу було припинено у зв`язку з закінченням терміну, на який встановлено інвалідність. Позивач звертався із заявою про проведення перерахунку його пенсії за пільговою вислугою років, але листом його було повідомлено, що в макеті пенсійної справи, яку було передано з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відсутній розрахунок вислуги років. Також, представником відповідача вказано, що у відповідь на звернення позивача йому листом було роз`яснено, що відповідно до п. «а» ст.12 Закону №2262 для призначення пенсії за вислугу років станом на грудень 2010 року необхідно на день звільнення зі служби мати вислугу 20 років. Водночас, представником відповідача зазначено, що позивач не звертався із заявою про призначення пенсії за вислугу років за формою, встановленою додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року, а отже відповідач не мав правових підстав розглядати таке питання та приймати відповідне рішення. Твердження позивача про те, що йому було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю у нього на день звільнення зі служби вислуги 20 років, є помилковим, оскільки йому лише було надано листом роз`яснення на поставлене питання щодо необхідної вислуги років для призначення пенсії.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Позивача 30.12.2010 року було звільнено з органів внутрішніх справ, з посади помічника начальника міського відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Харцизького міськвідділу на підставі наказу Головного Управління МВС України в Донецькій області № 510 о/с, за п.64 «Б», через хворобу у запас у спеціальному званні майор міліції.

Згідно витягу з наказу № 510 о/с від 30.12.2010 року вислуга років на 30.12.2010 року складає: календарна 17 років 04 місяці 13 днів, пільгова: 20 років 06 місяців 01 день.

Під час розгляду справи встановлено, що після звільнення позивача з органів внутрішніх справ на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 31 грудня 2010 року йому була призначена пенсія по інвалідності.

У позовній заяві позивачем вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області заведено пенсійну справу № та взято його на облік. Однак, після окупації Донецької області, позивач переїхав жити до Харківської області і його пенсійна справа була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, де він був на обліку та отримував пенсію по інвалідності.

При цьому, позивачем вказано, що така пенсія виплачувалась йому до того моменту як МСЕК 24.01.2020 року після огляду було вирішено, що позивач є здоровою людиною та не є інвалідом.

Водночас, позивачем вказано, що з 01.02.2020 року пенсійні виплати були припиненні і він звернувся письмово до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області із заявою про встановлення йому пенсії за вислугу років. Позивачем вказано, що він надавав до ГУМВСУ в Донецькій області рапорт на звільнення 30.11.2010 року та свідоцтво про хворобу 15.12.2010 року, а також рішення кадрової комісії ГУМВСУ області від 21.12.2010 року, що підтверджується випискою з наказу № 510 о/с.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.03.2020 року №676-175/А-02/8-2000/20 позивача було повідомлено, що в макеті пенсійної справи, яку було передано з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відсутній розрахунок вислуги років.

Також, матеріали справи свідчать, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.07.2020 року №4766-5228/А-03/8-0500/20 за результатами розгляду звернення позивача відповідно до Закону України «Про звернення громадян» повідомлено, що він перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 2015 року. Архів пенсійних справ знаходиться в м. Донецьку, який відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 № 428-р належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Архів пенсійних справ, який знаходиться в м. Слов`янську Донецької області, містить в собі пенсійні справи, які формувались в ході опрацювання документів, починаючи з 01.01.2015 року. Оскільки, паперова пенсійна справа відсутня в Головному управлінні, тому надати копії розрахунку вислуги років на момент його звільнення зі служби немає можливості. При цьому, позивачу рекомендовано звернутися до кадрової служби відповідного Міністерства за місцем проходження військової служби.

Як зазначено представником відповідача у відзиві на позов, 09.09.2020 року через веб-портал Пенсійного фонду України надійшло звернення позивача, в якому він просив роз`яснити, чи має він право вийти на пенсію по вислузі років у 2020 році та зазначив, що його вислуга років на 30.12.2010 складає: календарна 17 років 04 місяці 13 днів, пільгова - 20 років 06 місяців 01 день.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.10.2020 року №8052-11652/А-02/8-2000/20 у відповідь на заяву позивача від 09.09.2020 року повідомлено про те, що він отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262 зі змінами з 31.12.2010 року. З 01.02.2020 року позивачу було припинено виплату пенсії у зв`язку з закінченням терміну інвалідності. Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону для призначення пенсії за вислугу років станом на грудень 2010 року необхідно на день звільнення зі служби мати вислугу 20 років.

Позивачем у позовній заяві вказано, що зазначена відповідь свідчить про те, що йому відмовлено у призначені пенсії за вислугу років з огляду на відсутність у нього на день звільнення зі служби вислуги 20 років. Проте згідно виписки з наказу Головного Управління МВС України в Донецькій області № 510 о/с від 30.12.2010 року, вислуга років позивача станом на 30.12.2010 року складає: 20 років 06 місяців 01 день.

Вказане, на думку позивача, свідчить про те, що Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області порушено його право на отримання пенсії за вислугу років, оскільки при призначенні пенсії повинна враховуватися також і пільгова вислуга.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що у положеннях ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до положень ч.1 ст. 48 Закону №2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Як визначено положеннями ч.2 ст.49 Закону №2262-ХІІ документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Згідно із положеннями пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року (далі - Порядок № 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-12), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Відповідно до положень п. 4 Порядку № 3-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Положеннями п. 6 Порядку №3-1 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою. Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону (2262-12).

Відповідно до п. 14 Порядку №3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-12) (додаток 3).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в

тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно із п.15 Порядку №3-1 особа, яка звертається за призначенням пенсії (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити уповноваженій особі органу, що призначає пенсію, паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Для неповнолітніх дітей, які не мають паспорта, документом, який засвідчує вік, є свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 16 Порядку №3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення

представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від Міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п.17 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Положеннями п.18 Порядку №3-1 визначено, що рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що законною підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України будь-яких процесуальних рішень є саме подання заяви для здійснення призначення або перерахунку пенсії відповідно до затвердженого цим Порядком Додатку 1.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач із заявою стосовно призначення пенсії за вислугу років до відповідача не звертався, що свідчить про обставини не прийняття відповідачем рішення за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії на умовах, які бажані для нього.

Водночас, судовим розглядом справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відповідачем було надано позивачу роз`яснення стосовно питань необхідної вислуги років для призначення пенсії.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та з огляду на обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання неправомірною та протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з моменту звільнення.

В той же час, оскільки позовні вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з моменту звільнення та виплату недоплаченої пенсі є похідними від першої позовної вимоги, то вони з огляду на висновки суду у даній справі також задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Міністерство внутрішніх справ України, Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601) про визнання неправомірною і протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.